185 



telcs, Prorlromus Faunae Hungar., pag. 60. B/eh, Pische Siebenbiirgens, 



pag. 12. 



Squalis cephalus : Heckel, Sitzber., d. k. Akad. Wien 1852, pag. 77. Siebold, 

 1. c, p. 200. Stei Indachner, Sitzber. d. k. Acad. d. Wiss. Wien 186G. Kessler, 

 Ihtiolog., etc. 254, No. 183. Grimm, 1. a, No. 210. Sabanejef, II, pag. 261. 

 WarpachowsM, 1. c. pag. 92. 



Leuciscus cephalus: Fleming, Brit. Anim., pag. 186. Gilnther, Catalogue 

 VII, pag. 220. Seeley, 1. c, pag. 155. Bade, 1. c, pag. 121. 



Br 3, D 3/8, P 1/15—17, V 2/8, A 3 7—9, C 19, L lat. 43—48, Ltr. !=?. 



Corpul este foarte puţin comprimat lateral, gros, aproape cilindric. înăl- 

 ţimea sa maximă se cuprinde 4V 2 — 5 ori în lungimea totală, grosimea sa 

 este egală cu înălţimea minimă dela pedunculul caudal. Capul este mai în- 

 gust decât lung, lungimea se cuprinde de b 1 / 3 ori în lungimea totală. El 

 este turtit deasupra şi foarte larg; lăţimea frunţii sale între ochi este 

 egală cu 2 / 5 din lungimea capului. Ochiul este de o mărime mediocră, 

 diametrul său fiind egal cu aproape 1 / 5 din lungimea capului. Distanţa in- 

 terorbitală este egală cu odată şi jumătate acest diametru. Narinele, cari 

 sunt duble şi separate la mijloc printr'o perdea de piele ridicată în sus, 

 sunt mai apropiate de ochi decât de vârful botului. 



Gura este foarte largă ajungând până la marginea anterioară a ochiului; 

 ea este terminală şi e numai foarte puţin oblică. Dinţii faringieni sunt 

 comprimaţi pe laturi şi cu vârfurile încârligate. O muche dorsală sau ventrală 

 nu există, corpul fiind în ambele părţi rotunzit. Solzii sunt mari şi solizi; 

 cei mai mari de pe linia laterală au câte odată şi jumătate diametrul 

 ochiului. Către partea dorsală şi ventrală precum şi către coadă se mic- 

 şorează, ei sunt striaţi concentric şi radiar. Linia laterală merge paralel 

 cu linia ventrală, cam la 1 / 3 distanţă din înălţimea corpului. 



Dorsala se înserează puţin în urma ventralelor, ea este mult mai înaltă 

 decât lungă. Marginea ei este puţin convexă. Anala este împinsă foarte 

 înapoi, cu mult după capătul posterior al dorsalei. Marginea ei inferioară 

 este convexă şi capătul rotunzit. 



Pectoralele nu ajung până la inserţia ventralelor şi acestea nu ajung până 

 la deschiderea anală. Caudala este bifurcată şi lobul ei inferior e ceva 

 mai lung. 



Coloraţiimea. Partea dorsală, începând dela vârful botului şi până la 

 inserţiunea caudaloi, cam pe 1 / 3 clin înălţimea corpului, este verde închis ; 

 această porţiune e limitată brusc pe toată distanţa printr'o linie aproape 

 dreaptă. Operculul, preoperculul şi laturile corpului sunt cu totul argintii. Par- 

 tea ventrală între aripioarele pereche şi până la vârful gurii este albă fără 

 luciu metalic. Aripioarele la exemplarele mai mici sunt toate transparente, 

 afară de dorsală care la baza ei este puţin mai închisă. La exemplarele 

 mai mari ventralele şi anala sunt roşii aprinse. Irisul e lat, argintiu, 

 deasupra cu o pată neagră ştearsă, iar dedesupt cu un. punct negru. 



Dimensiunile. Cleanul ajunge la dimensiuni relativ mari crescând până 

 la 50 sau chiar 60 cm. lungime şi la o greutate de aproape 4 kilograme. 

 Exemplarele obişnuite ce se prind au însă între 25 — 35 cm. lungime. 



