193 



teaptă sosirea acestui timp şi pleacă cu toţii cu crâsnicele la prins, fă- 

 cându-şi apoi fiecare provizie suficientă de afumătură pentru vară la munca 

 câmpului. Dar nu se duc cu toţii numai la munte, ci intră şi prin bălţile 

 Dunării şi în adevăr se prind în totdeanna la leasă exemplare destul de 

 numeroase. 



Femelele leapădă pe pietriş în fundul pâraelor cu mult sgomot câte 

 50 — 100.000 de icre, având fiecare boabă câte un diametru de 2 mm. 



întrebuinţarea. Scobarul are o carne destul de gustoasă, deşi are oase 

 cam multe. Mai buni sunt afumaţi şi se consumă astfel foarte mulţi fiind 

 consideraţi ca o delicatesă. In special se laudă scobarii de Olt şi de Bis- 

 triţa ca mai buni la gust. 



Pescuitul. In timpurile obişnuite Scobarul se prinde cu aceleaşi instru- 

 mente ca şi Cleanul şi Mreana, în epoca reproducţiei însă e o adevărată 

 devastare, căci se fac pregătiri cu tot felul de instrumente şi instalaţiuni 

 pentru a prinde cantităţi mari. Epoca de reproducţie o cunoaşte toată lumea, 

 deoarece în adevăr ea cade în totdeauna în acelaş timp când crapă frunza 

 arinului; dacă într'un an timpul e mai răcoros şi desvoltarea vegetaţiei e 

 mai întârziată, atunci şi bătaia Scobarului e mai târzie. — Astfel încă îna- 

 inte de sosirea acestei epoce toţi îşi pregătesc Lejnicele sau Crâsnicele 

 şi pleacă la părae ; chiar mulţi orăşeni, plutaşi, etc. din Piatra pleacă în 

 acest timp la părăele din susul Bistriţei «cu Lejnicul în spate» după 

 Scobai. — Locuitorii dela munte fac în acest timp pe părae garduri de 

 piatră, însă cu deschiderea în spre deal şi pun în capătul ei o vârşă de 

 lozii. Când începe a veni apoi Scobaiul, «trebue să deşarte vârşa de câteva 

 ori pe noapte, atât de mulţi sunt». 



La Dunăre şi bălţi Scobarul nu are nici o însemnătate şi nu este nici un 

 instrument special cu care să se pescuească. El se prinde la Leasă şi la Năvod. 



Numele populare. In Moldova îi zice Scobai, mai în sus spre munte 

 pe la Broşteni şi prin Bucovina îi mai zice şi Podeţ sau Poduţ; în Mun- 

 tenia şi Oltenia Scobar. La Dunăre, pe tot lungul ei şi în Dobrogea îi zice 

 Maţe negre. Lipovenii din Dobrogea şi Ruşii îi zic Podust. 



A. B.—Publ. Adamachi. 111. Antipa, Ihtiologia. 13 



