198 



Dimensiunile la cari poate ajunge sunt cel mult 10 — 15 cm. lungime. 



Biologia şi distribuţia. Grindelul trăeşte mai cu seamă la apă repede în 

 râurile şi pâraele de munte, şi caută în totdeauna un fund prundos sau 

 pietros; chiar bolovanii îi plac, căci are unde se ascunde şi sta la pândă. 

 Este un peşte răpitor care mănâncă viermi, insecte, etc, chiar şi ouă de 

 peşte. Epoca lui de reproducţie este prin Maiu «la Armindeni» şi leapădă 

 icrele nu tocmai la adânc lipindu-le de pietre. 



întrebuinţare, prins, etc. Carnea sa este foarte gustoasă, însă se prinde 

 în aşa mici cantităţi, că nu are nici o valoare comercială. Se prinde Ia 

 Leasă cu gârduţ pe pârae, la Cereală şi cu Sacul. 



Nume populare. In Moldova (jud. Suceava şi Neamţ) Grindel, Grin- 

 deiuşă; în jud. Bacău (pe Trotuş) şi în jos Moină şi Vârlan; în Munte- 

 nia Molan (Muscel, Argeş, Prahova), Molete (Oltenia). 



3 sp. Cobitis taenia. Lin. Zvâzluga. 



Tab. XIV. Fig. 78. 



Corpul şi capul comprimat lateral. Gura inferioară cu 6 

 mustăţi foarte scurte pe buza de sus. Spinul suborbitar mo- 

 bil, puternic şi bifurcat putând fi scos afară din cuta de piele 

 în care stă ascuns. 8 — 10 dinţi faringieni subţiri şi ascuţiţi 

 la vârfuri. Caudala cu marginea ro tunzi tă. 



Sinonime : 



Cobitis aculeata: Marsigli, 1. c, tab. 1, fig. 2, pag. 3. 



Cobitis taenia: Linne, Syst. nat., pag. 499. Bloch, pag. 221, tab. 51, fig. 2. 

 Pallas, Zoogr., p. 166. Meidinger, 1. c, tab. 32. Cuvier et Valenciennes, 

 XVIII, pag. 58. Kessler, Zur Ichthyol, pag. 18; NachtrăgezurIchthyol.,pag. 18. 

 Heckel u. Kner, 1. c, pag. 303. Siebold, 1. c, 338. Pancic, pag. 139. Jeitteles, 

 1. c, p. 68. Steindachner, Ichthyologische Notizen, II, 1865, pag. 6. Gunther, 

 1. c. VII, pag. 362. Kessler, Ichthyol. Arai. etc. pag. 272, No. 243. Grimm, 1. c, 

 No. 2bl.Sabanejef, II, pag. 440. Warpachowski,pa,g. 194. Seeley, 1. c, pag. 252. 



Acanthopsis taenia: Agassis, 1. c, I, p. 36. Nordmann, 1. c, pag. 468. 



Cobitis elongata: Heckel u. Kner, 1. c, pag. 305. 



Br. 3, D 3/7, P 1/6—8, V 1/5, A 3/5, C 15—16. 



Zvârluga este cel mai răspândit peşte din ţară, el trăeşte în toate apele 

 unde trăeşte şi Tiparul, cu singura diferinţă că el se mai găseşte şi în 

 toate apele curgătoare în cari Tiparul lipseşte. 



Corpul său este lungăreţ şi pe toată lungimea sa împreună cu capul 

 este puternic comprimat pe laturi, aşâ că grosimea sa se cuprinde cam de 

 2 ori în înălţime. 



