208 



nu-i cruţă. In acuarii vedem adeseori pui mici atacând pe alţii mari si 

 cauzându-le prin muşcături rane mortale. 



Epoca de reproducere a Păstrăvului variază foarte mult după tempe- 

 ratura apelor în cari se găseşte ; ea este în tot cazul de pe la finele lui 

 Septemvrie până în Decemvrie. Este o apă rece, atunci se bat mai de 

 timpuriu, este din contră caldă, atunci aşteaptă răcirea timpului. Femela 

 leapădă între 500 — 1000 de icre având un diametru de 4 — 5 mm. fie- 

 care. Durata de încubaţiune a ouălor este foarte mare — de câteva luni — 

 şi variază foarte mult cu temperatura. O diferinţă de 1 grad la tempe- 

 ratura apei grăbeşte desvoltarea ouălor cu 20 de zile. 



Locurile unde îşi depun păstrăvii icrele sunt fundurile de pietriş; acolo 

 îşi sapă ei cu coada o adâncitură şi apoi femela le leapădă într'o linie 

 lungă, iar masculul o urmează fecundându-le. După fecundaţie ei le acoper 

 cu pietriş, pe care-1 mătură cu coada, spre a nu fi văzute de duşmani. 



O apă care în timpul verii se încălzeşte mai mult de 15° sau care în 

 timpul iernii înghiaţă fără a avea o adâncime suficientă nu-i convine Păs- 

 trăvului. Izvoarele şi pâraele noastre din Carpaţi însă au toate un curent 

 aşâ de repede, că nu îngheaţă decât numai pe une locuri, iar în timpul 

 verii apa lor este foarte rece ; toate aceste ape întrunesc în mod ideal 

 condiţiunile cele mai minunate pentru creşterea şi îmmulţirea Păstrăvului. 

 Dacă pâraele noastre dela munte nu au însă destui păstrăvi, aceasta nu 

 e datorită decât rapacităţii omului şi mijloacelor vandale cu cari caută 

 să-1 prindă; Dinamita, Aleonul, Mosladul, Lipanul, Turta lupului şi toate 

 otrăvurile cari omoară şi distrug peştele sunt încă mijloace uzitate pentru 

 pescuit, cu toată oprirea lor legală. 



Piscicultura. Păstrăvul este unul din peştii cei mai potriviţi pentru pis- 

 cicultura, la ei chiar sa descoperit pentru prima oară fecundaţiunea arti- 

 ficială, care în ultimul timp a dat rezultate atât de miraculoase. Nu e 

 locul aicea a arăta cari sunt procedeurile pisciculturii artificiale, mă mul- 

 ţumesc aicea numai a declara că, după părerea mea, singurul mijloc de a 

 repopula toate pâraele noastre de munte cu păstrăvi (Lostriţe şi Lipani) 

 e piscicultura artificială şi e de sperat că stabilimentele de curând 

 create vor putea îndeplini această misiune. Pe de altă parte însă culti- 

 varea Păstrăvului în pârae sau basine închise poate fi şi foarte lucra- 

 tivă şi e de recomandat acelor cari au asemenea ape pentru a le ex- 

 ploata în acest mod. 



Întrebuinţarea. Păstrăvul are a carne foarte gustoasă si e foarte căutat 

 atât proaspăt cât şi afumat. Ţăranii dela munte îl afumă în nişte cuptoare 

 foarte primitive, făcute din câte un butoiu vechiu de zahăr, acoperit deasupra 

 cu pânză de sac. Ei scot fundurile butoiului şi-1 pun în picioare pe pă- 

 mânt, apoi sapă pământul într'o parte şi îşi fac o mică vatră unde fac 

 foc. înşiră apoi păstrăvii pe câte o sfoară, pe care o trec prin ochii lor 

 şi-i anină la capătul de sus al butoiului. După aceea fac focul jos cu 

 coji de copaci şi lemne putrede cari fac fum dar nu dau pară, şi astupă 

 în fine deasupra cu pânze de sac. Păstrăvii sunt spintecaţi mai înainte, 

 curăţiţi bine şi sprijiniţi fiecare cu câte 2 lemnişoare ca să nu se în- 

 chidă burta. După o zi şi jumătate ei sunt gata afumaţi ; se scot atunci 



