220 



cel puţin până sub marginea posterioarăa ochiului. Pri- 

 mul arc branchial cu 46 — 58 dinţi branchiali. 



P 16-17, V 9—10, D 15—20, A 17—20, L. lat. 52—57, L. transv. 

 15—17, Solzi caren. 32—35. 



Sinonime : 



Ciupea piltschardus : Pallas, Zoographia Rosso-Asiat., Voi. IU, pag. 204. 



Ciupea pontica: Eiclwvaldt, Faunae Caspii maris primitiae. Bull. de la 

 Societe des Naturalistes de Moscou, 1838, pag. 135 — 136. Eichwaldt, Fauna 

 Caspio-Caucasica, pag. 162, tab. 32, fig. 2. Nordmann, Faune pontique, pag. 

 520, tab. 25, fig. 2. Cuvier el Valenciennes, Hist. nat. des Poissons, voi. 

 XX, pag. 244. Kessler, Zur Jchthyologie d. Siidwestlichen Russlands pag. 

 51. Kessler, Ausziige aus dem Berichte liber eine an die Nordvvestl. Kiis- 

 ten des Schwarzen Meeres, etc, III, pag. 102. Kessler, Ihtiol. Aralo- 

 Csapi-pontică, etc. (1877). Gunther, Catalogue of the Fishes, voi. VII, 

 pag. 418. Grimm, Fishing and Hunting in Russian watters, pag. 16 (aici 

 trecută sub numele de Alosa pontica Eicliw., iar în traducerea germană 

 din Archiv fur Naturgeschichte, 1892, sub numele de Ciupea Kessleri 

 Grimm). N. A. Borodin, Despre sistematica Heringilor din Marea Caspică 

 şi Marea Neagră, (ruseşte), Annuaire de Musee Zoologique de l'Academie 

 imper. des Sciences St. Petersb. 1896, pag. 2 şi 9. Warpachowski, 1. c, 

 1898, pag. 186. 



Ciupea resp. Alosa Eichwaldii şi Ciupea resp. Alosa maeotica : 

 Grimm, Die Hăringe des Asow'schen Meeres, in : Aus der Fischzuchtan- 

 stalt Nikolsk, No. 4, St. Petersburg 1901, pag. 17— 31, (ruseşte cu rezu- 

 mat german). 



Descrierea. Corpul înalt şi lat, înălţimea maximă a corpului mai mult 

 sau mai puţin egală cu lungimea laterală a capului şi se cuprinde 4 2 / 3 —5 

 ori în lungimea totală a corpului (aproape de 4 ori în lungimea corpului 

 fără aripioara caudală). Cu dinţi fini pe limbă, pe vomer şi pe oasele 

 palatine, cari sunt aşezaţi pretutindeni în câte 2 rânduri câte 5 — -6 de 

 fiecare parte. Intermaxilarele sunt separate la mijloc printr'o crestătură 

 adâncă în care se potriveşte exact o proeminentă a fălcii de jos. Falca 

 de sus cu dinţi mărunţi pe marginea ei inferioară. Falca de jos şi inter- 

 maxilarul cu dinţi ceva mai puternici. Ochii relativ mici 3,5 — 3,8% din 

 lungimea totală a corpului, cu 2 pleope adipoase cari formează o des- 

 chidere transversală eliptică. Maxilarul se întinde înapoi până sub margi- 

 nea posterioară a ochiului. Ventralele încep sub cele dintâi 4 radii ale 

 dorsalei. Distanţa dela vârful botului la începutul dorsalei se cuprinde 

 aproximativ de 2 1 / 2 ori în lungimea totală a corpului. 



Numărul dinţilor branchiali la primul arc branchial este aproximativ de 

 48 — 59. Pe muchea ventrală sunt de regulă 33 — 34 solzi carinaţi. De ele 

 mai multe ori o pată neagră înapoia operculului. Solzii mari şi cad foarte 

 uşor. Pe aripioara caudală la baza ei de ambele părţi câte două plăci 

 mari compuse clin solzi. 



Trăeşte în mare şi călătoreşte în fluviu în epoca de reproducere. Ajunge 

 la o lungime de aproape 40 cm. 



