226 



Ruşii o numesc Suliolkl ciornagalara sau numai Ciomagahtvha, iar Li- 

 povenii îi zic Selede's ciornagalava. 



c). Alasa pontica var. Russac. Antipa. 



Tab. XVI, Fig. 86 a, b, c, d. 



Oitaţimii şi Sinonime: 



Antipa, 1. c, pag. 21, Tab. 2, fig. 1, 2, 3, 4 şi 5. 



P 16—17, V 9 -10, D 16—20, A 18—20, L. lat. 55—57, L trans. 16—17. 



Corpul subţire şi îngust; înălţimea maximă a corpului înaintea dorsalei 

 mai mică decât lungimea capului şi aproximativ egală cu % din lungimea 

 totală a corpului. Capul lung şi înalt, lungimea sa cuprinzându-se cam de 

 4% ori în lungimea totală, iar înălţimea sa având în medie 70% din lun- 

 gimea capului. Diametrul ochiului aproximativ 3.8% din lungimea totală, 

 iar distanţa preorbitară peste 6% din acestea. Maxilarul lung — luând 11% 

 din lungimea totală- — ajunge înapoi mai departe decât sub marginea pos- 

 terioară a ochiului. Distanţa dela vârful botului până la începutul dorsalei 

 iea în medie 41%, până la ventrale 44% şi până la anală 63% din lun- 

 gimea totală a corpului. Aripioarele dorsale, anala şi pectoralele sunt foarte 

 desvoltate. Lungimea bazei dorsale este în medie 12% şi cea a analei 

 14% din lungimea totală. 



Coloarea pe spinare şi pe cap este neagră albăstrie bătând câte odată şi 

 puţin în verde, pe laturile corpului este albă argintie. Ajunge la o lungime 

 de peste 370 mm. 



Biologia. Această varietate este cu mult mai rară în apele noastre. Ea 

 este o formă care preferă mai bine Umanele pentru a-şi depune icrele, 

 înainte când lacul Razim erâ bine alimentat cu apă dulce prin canalul Du- 

 navăţ şi când gura Portiţa la mare erâ permanent deschisă- cu alte cu- 

 vinte când Dunărea avea şi o gură cu Liman— atunci ele veniau în fie- 

 care an în mari cantităţi pentru a-şi lepăda icrele în Razim. Astăzi, din cauza 

 potmolirii Dunăvăţului, Razimul ne mai fiind bine alimentat cu apă dulce 

 şi comunicaţiunea sa cu marea liind o mare parte a anului întreruptă, 

 acest peşte nu mai vine decât în foarte mici cantităţi pe la noi, el se duce 

 mai mult la Limanul Nistrului spre a depune icrele. Epoca lor de repro- 

 ducţie este ca şi la celelalte in Aprilie şi Maiu. 



Această varietate este foarte slabă, având o spinare îngustă, carnea vâr- 

 toasă şi fără nici un gust; din această cauză negustorii le aleg întotdeauna 

 dintre celelalte şi le plătesc cu preţuri mult mai mici. 



Această varietate este mai mare decât toate celelalte ajungând câteodată 

 chiar la 1 kg de bucată. 



