229 



care mai urmează adeseori încă 5 — 8 mai mici. Pe aripioara caudală de 

 fiecare parte pe fiecare lob câte o placă mare compusă din mai mulţi 

 solzi reuniţi. Solzii ceva mai mici şi nu cad aşa de uşor ca la specia pre- 

 cedentă. 



Solzii se continuă şi pe aripioara caudală acoperind ambele ei loburi 

 până la jumătatea lor cu solzi foarte mici şi subţiri. 



Coloarea. Partea dorsală verzie-negrie sau cenuşie, partea ventrală 

 albă-argintie. 



Ajunge o lungime absolută de cel mult 20 cm. 



Biologia. Rizeafca vine la coastele noastre cam pe la mijlocul lui 

 Martie şi intră în Dunăre în totdeauna cu vreo 2 săptămâni mai târziu 

 decât Scrumbiile mari de Dunăre. Ele stau în Dunăre un timp cu mult 

 mai îndelungat decât cealaltă specie şi se urcă în sus chiar până peste 

 Porţile de fier. Această scrumbie intră chiar şi prin bălţi, unde de multe 

 ori îşi leapădă productele sexuale şi adeseori se întâmplă că rămâne aici 

 până în primăvară, prinzându-se adeseori exemplare rătăcite. 



Epoca lor de reproducţie este prin Aprilie şi începutul lui Maiu, lepă- 

 dând icrele atât în Dunăre cât şi în bălţi. Puii lor îi întâlnim apoi pe la 

 gardurile bălţilor şi la sacul dela leasă în cantităţi foarte mari. Ele se în- 

 torc înapoi pe la sfârşitul lui Iulie, multe pleacă însă prin August şi chiar 

 Septemvrie, iar altoie — cum s'a mai spus — rămân chiar şi peste iarnă prin 

 unele bălţi. 



întrebuinţarea. Această specie, deşi foarte bună la gust, nu este însă 

 atât de gustoasă ca cealaltă, carnea ei fiind mai puţin grasă. Şi aceasta 

 se consumă proaspătă sau se sărează şi se afumă. 



Producţiunea în regiunea Deltei se urcă pe fiecare an la câteva sute de 

 mii de kgr.; în 1904 s'a pescuit în Deltă 406.238 kgr., iar în porţiunea de 

 Dunăre dela Tulcea la Brăila 54.201 kgr.; ea se prinde însă şi în sus pe 

 tot cursul Dunării noastre. 



Pescuitul. Şi această specie se pescueşte cu plăşi plutitoare mobile nu- 

 mite Plava de scrumbiţe, sau Setea de Riseafcă. 



Aceste plăşi sunt compuse numai dintr'o singură plasă fără Radine. 

 Modul de pescuit este acelaş ca şi la cealaltă specie, adică se leagă de un 

 capăt al setcei o tigvă ca geamandură, celalt se leagă de barcă şi apoi 

 se întinde pe latul Dunării pornind înainte cu curentul. Plasa are o lun- 

 gime cam de 100 — 200 m., este făcută din aţă de in foarte fină şi are 

 ochii ca de 2.5 — 3.5 cm. pe lăture. Scrumbiile acestea nu se prind cu 

 branchiile, ci cu gura, ca şi cum ar voi să muşte plasa. 



Nume populare. In delta Dunării şe numesc Scrumbii de Dunăre mici, 

 Scrumbiţe şi Riseafcă. Turtucăenii le zic Scrumbii sau Scrâmbii mici, 

 si mai cu seamă Ciros sau Cirus. 



