240 



1690 a petrecut mai mult timp pe Insula Adah-Kaleh, a studiat aceasta 

 grupă lăsând o foarte bună descripţie atât sistematică cât şi biologică a 

 acestor peşti. Gesner publică date biologice foarte importante asupra 

 Morunului pe cari le-a adunat dela pescarii din Ungaria, iar Fltzinger 

 şi Heckel au făcut o monografie a genului Acipenser care până astăzi 

 a rămas clasică ; descrierea dată de Heckel si Kner acestei familii în 

 cartea lor asupra peştilor austriaci este un model de exactitate şi cât se 

 poate de completă, etc. - 



Cu toată această literatură bogată însă se poate afirma ca familia Aci- 

 pensirinilor nu este încă destul de bine studiată. Atât din punctul de 

 vedere sistematic cât şi biologic întâlnim încă o mulţime de chestiuni 

 obscure : pedeoparte întâlnim adeseori forme pe cari după diagnozele 

 de pânâ acum nu ştim la care specie să le atribuim, sau găsim descrise 

 specii cari în realitate nu există ca atare ; de altă parte se pun la un 

 loc pentru a forma o specie, forme cu totul diferite una de alta ; în fine 

 multe din diagnozele date până acuma sunt necomplete şi nu se potri- 

 vesc decât cel mult asupra câtorva procente din exemplarele aparţinătoare 

 aceleiaş specii. Cauzele tuturor acestor neclarităţi sunt după părerea mea 

 următoarele : 



1. Variaţiunea individuală este la Acipenserizi foarte mare şi definiţiu- 

 nile date speciilor până acuma nu sunt făcute în urma studiului unui 

 număr mai mare de exemplare, pentru ca în acest mod să se poată deo- 

 sebi cari sunt caracterele mai mult sau mai puţin constante ale speciei 

 şi cari sunt caracterele variabile individuale. 



2. Sturionii se încrucişează foarte mult între ei şi formează bastarzi. 

 O descriere a acestora nu a fost încă dată până acuma. 



3. Formele tinere sunt în multe privinţe diferite de exemplarele adulte. 

 Şi aceste erau până azi în cea mai mare parte necunoscute, aşa că adese- 

 ori s'au descris astfel de exemplare drept specii nouă. 



4. In afară de formele tinere, varietăţile individuale, bastarzii, etc, mai 

 sunt încă mai multe forme nouă (specii sau varietăţi), cari până astăzi 

 nu au fost încă descrise, deşi se găsesc în permanenţă şi cari nu pot fi 

 atribuite la nici una din speciile cunoscute până acum. In special se pun la 

 Acip. Giildenstaedti o întreagă serie de forme cu totul diferite între ele, 

 atât prin caractere morfologice cât şi prin felul lor de vieaţă. 



In timpul de 13 ani, de când mă ocup cu studiul peştilor din România, 

 am dat o atenţiune cu totul deosebită Acipenserinilor. Intr'o monografie 

 specială a acestei grupe, voiu da descrierea amănunţită a tuturor formelor 

 constatate, împreună cu bastarzii şi formele tinere ale fiecărei specii. O 

 scurtă comunicare preliminară am şi făcut în anul acesta la congresul in- 

 ternaţional de pescarii din Viena(l). In lucrarea de faţă mă voiu mărgini 

 dar a descrie numai speciile cunoscute cu caracterele lor morfologice şi 

 biologice. 



Dar nu numai în deosebirea speciilor una de alta, ci şi în privinţa clasi- 

 ficaţiei lor nu s'a ajuns încă până azi la un rezultat mulţuniitor. Heckel 



(1) Vezi Anlipa, Die Stare tind deren Wanderungen în die Europaischen Getrâssern mit be- 

 sonderer Beriichsiektigung der SUire d. Donau u. d. Schwarsen Meeres, Wien 1905. 



