243 



ţite încălecându-se unele pe altele. Discurile laterale 

 numeroase (cel puţin 60), de formă rombică, acoperindu-se 

 cu marginile unul pe altul. înălţimea maximă a corpului 

 e la primul disc dorsal care e împreunat cu occipitalul şi 

 e cu mult mai mare având vârful ascuţit. Gura dreaptă cu 

 buzele groase, întregi. Mustăţile cu franzuri. Botul conic 

 şi scurt. 



Sinonime: 



Huso II seu Antaceus glaber: Ma rsigli, Danubius, etc, p. 34. tab. 19 fig. 2. 



Acipenser glaber : Heckel, (manuscript). Fit&inger, Prodromus einer 

 Fauna von Osterrsich, p 340. Fitzinger u. Heckel, Monographische Dar- 

 stellung der Gattung Acipenser, pag. 270, tab. 25, fig. 3 şi tab. 28, fig. 

 5 şi 6. Nordmann, 1. c, pag. 544. Kessler, zur Ichthyologie des Sudwestl. 

 Russl., pag. 56. Heckel u. Kner, 1. c, pag. 332. Siebold, 1. c, pag. 359. 

 Gunther, Catalog. VIII, pag. 335. Pancic, 1. c, pag. 144. Dumerii, Hist. 

 nat. des Poissons, II, pag. 261. Antipa, Die Store und ihre Wanderungen, 

 Wien 1905, pag. 7 şi pag. 12. 



Acipenser nudiventris: Lovetski, Nov. Magazin Iestvennoi Istorii, voi. 



II, No. 1, 2 şi 3. 



Acipenser schypa: Lovetzki, Diagnosis piscium ad gen. Acipenserinum 

 pertinentium. Nouv. Memoires de la societe d. naturalist, de Moscou, voi. 



III, pag. 260, tab. 17, fig. 3 — 4. Kessler, Zur Ihtiologie des Sudwest.- 

 Russl., pag, 55; Ihtiolog. Aralo-Caspi-pont., pag. 281. Grimm. 1. c, No. 

 276. Sabanejef, II, pag. 258. Warpachowski, 1. c, pag. 202. Brandt, Eu- 

 ropăisch-asiatische Storarten, pag. 113. 



Acipenser schypa: Giildenstaedt, Nov. comment. Academ. se. imp. Pe- 

 tropol. 1771, pag. 533. 



Acipenser marsiglii: Brandt u. Ratsebnrg, pag. 260, tab. 15, fig. 3. 

 Acipenser pygmaeus: Reisiuger, Ichtiolog. Hungar., etc, pag. 93. 



După cum se vede, chiar din lista sinonimelor, această specie a dat loc 

 la foarte multe confuziuni cari durează încă si astăzi. El a fost descris si 

 figurat pentru prima oară de către Marsigli sub numele de Huso II seu 

 Antaceus glaber şi de aceea i-am şi pus numele lui Marsigli ca autor. In 1771 

 însă a descris Giildenstaedt sub numele de Acipenser schypa un sturion căruia 

 i-a dat următoarea diagnoză; Acipenser rostro obtuso, oris diametro quod 

 imam tertiam par tem longiore, cirris rostri propioribus; labiis bifides. 

 Acest peşte a fost apoi considerat de naturaliştii ruşi ca specia de care 

 ne ocupăm aci, până ce în 1834 Lovetzki a descris-o din nou sub acest 

 nume. In acest timp însă şi Heckel descrisese acelaş peşte din Dunăre nu- 

 mindu-1 A. glaber. Heckel însă a mai descris totodată un cu totul alt peşte 

 sub numele de Acipenser schypa pe care-1 considera ca egal cu cel 

 descris de Giildenstaedt sub acest nume. De aici o întreagă confuziune. 

 Naturaliştii ruşi considerau şi consideră încă până azi că Viza este A. 

 schypa Giild., iar alţi autori numesc Viză pe A. glaber Heck, iar sub A. schypa 

 Giild. înţeleg peştele descris de Heckel sub acest nume. 



