248 



Hrana. Cega se hrăneşte aproape excluziv cu crustacee şi larve de 

 insecte. Hrana sa favorită este însă larvele de Rusalii sau Vetricea, (Ră- 

 sură pe la Călăraşi, Mitilică la Ruşi şi Lipoveni). Aceasta este o Ephe- 

 meridă (două specii do Palingenia) care îşi depune ouăle primăvara în 

 Dunăre şi larvele ei trăesc apoi aici tot anul, fiind hrana cea mai pre- 

 ferată a Cegăi şi în genere a celor mai multe specii de peşte. Larvele 

 de Rusalii se găsesc în totdeauna în maluri la o adâncime mare de 6 — 8 

 metri şi cu cât scade apa, cu atât se scoboară şi ele mai mult la fund ; 

 numai când scade apa brusc, atunci se pot găsi la iy 2 m. dela supra- 

 faţa apei. 



Ele nu se găsesc niciodată în fundul apei, ci numai pe sub ma- 

 luri. Vetricea apare ca insectă completă pe la ziua de Rusalii, (de 

 unde numele său) şi trăeşte numai scurt timp când îşi depune ouăle în Dunăre. 

 Aceste se desvoltă încet, aşa că abia pe la mijlocul lui August încep a apă- 

 rea larvele, cari se găsesc apoi în această stare în tot cursul anului. 



Cega este atât de legată de Rusalii, cari sunt hrana ei principală, încât 

 pescarii recunosc locurile de cegă după găurile de Rusalii pe cari le văd 

 în maluri. Pentru a căuta cu şi mai mare siguranţă locurile de Cegă, ei 

 au un fel de instrument numit Gin, care este un fel de sondă; cu aceasta 

 scot bucăţi de pământ dela adâncimi mari de 8 — 10 m. spre a vedea 

 dacă conţine Vetrice. Acesla constă dintr'un ghionder la capăt cu un ci- 

 lindru de tinichea, deschis la ambele sale capete. 



In timpul dela Iunie până la August cât lipseşte Vetricea, Cega mănâncă 

 crustacee, adică «un fel de viermişori, dar cari sunt raci» — cum zic pescarii.— 

 Aceştia îi găseşte mai cu seamă la ^butuci şi sub sălciile înnecate, şi pes- 

 carii cunosc şi aceste locuri foarte bine spre a o căuta. 



Larvele de vetrice sunt şi cea mai bună nadă pentru Pripoanele 

 de Cegă. 



Epoca şi Jocurile de reproducţie. Epoca de reproducţie a Cegăi cade 

 între mijlocul lui Aprilie până la sfârşitul lui Maiu şi câte odată ţine chiar 

 şi până la începutul lui Iunie ; totuş epoca principală este în totdeauna 

 la începutul lui Maiu. 



Locurile lor de reproducţie sunt în totdeauna numai în Dunăre şi anu- 

 me la adâncimi mari. Aceste locuri sunt în totdeauna bancuri de nisip şi 

 de pietriş aşezate la o adâncime de 6 — 8 m. sub suprafaţa apei, dar unde 

 curentul e destul de puternic spre a nu depune potmol pe ouă şi a le 

 spăla mereu. După unii pescari Cega şi-ar săpa singură cu coada în acest 

 pietriş locul unde îşi leapădă icrele. 



întrebuinţarea, producţia, etc. Cega este cel mai gustos peşte din Du- 

 năre şi din cauza calităţii sale este foarte căutată. Ea se vinde aproape 

 toată proaspătă şi numai foarte rar sărată (îndulcită) sau afumată. Pre- 

 ţurile sale chiar în comerţul «en gros» sunt foarte variabile, oscilând în- 

 tre 100 — 250 lei suta de kgr. Producţiunea este numai în unele regiuni 

 ale Dunării mai mare, în altele aproape nulă. In regiunea Deltei Dunării 

 — dela Isaccea la mare — se prinde în medie numai 12 — 14.000 kgr. anual, 

 din contră în regiunea domeniului Brăilei, unde este o porţiune cu mult 

 mai mică din Dunăre, se prinde între 24 — 28.000 kgr. anual. Curios e că 

 braţul Măcinului, pe care navigaţiunea nu e mare, nu produce decât foarte 



