249 



puţină Cegă, din contră Borcea şi braţele mici ale Dunării din jos de 

 Piua-Pielrii au o producţiune foarte mare. In braţul Sulinei Cega lipseşte 

 aproape cu totul, deoarece o alungă navigaţiunea mare cu vapoarele 

 adânci cu bclice cari răscolesc toată apa Dunărei până în fund. 



Pescuitul. Cega se prinde atât cu Plasele, cât şi cu cârligele şi anume : 



1. Cu Setea de Cegă (Plana de Cegă sau Cegarnita la Turtucăeni). 

 Aceasta este o setcă întocmai ca şi cea de scrumbii, compusă din 3 plase, 

 adică 2 radine şi o plasă deasă, având o lungime variabilă dela 100—500 

 metri ; ea este astfel regulată, încât să pescuească numai pe fundul apei, 

 îngreoindu-se Camăna cu plumburi mari, iar la otgonul de sus puindu-se 

 numai plute mai mici. Cu ea se pescueşte cu curentul întocmai ca şi cu 

 setea de scrumbii, purtând-o 2 pescari dintr'o barcă ; 



2. Cu Trandadaia sau Tăritoarea. Aceasta este un instrument spe- 

 cial pentru a scoate Cega din gropi. El este format din 2 leaturi de lemn 

 ca de 1.40 m. fiecare, împreunate la un capăt al lor astfel încât să facă un 

 unghiu ca de 90° între ele. Pe rama astfel formată se întinde o bucată 

 de setcă (cu 3 plăşi), care la marginea de jos e lăsată mult mai lungă 

 şi pe camăna ei sunt din distanţă în distanţă înşirate plumburi alter- 

 nând cu oase de cal (fiuerele dela picioare). Dela capătul de sus unde 

 sunt împreunate cele două leaturi se leagă o fringbie de care se ţine tot 

 instrumentul în suspensiune. Pescarul ţine funia în mână şi lasă Tranda- 

 daia să se târască cu camăna ei pe fundul Dunării. Ea fiind lungă, intră 

 prin gropi şi iea forma lor, iar oasele ele cal făcând sgomot sperie Cega 

 care sare în sus şi se încurcă în radinele plasei. Acest instrument se zice 

 că s'a introdus mai întâiu din Serbia, el este astăzi însă peste tot răs- 

 pândit la toţi pescarii noştri. 



3. Cu Prigoanele de Cegă (P 'er iţeşti la Ruşi). Aceste sunt cârlige .mici 

 cu «urechi», legate fiecare cu câte o sfoară de 35 cm. şi toate sforile 

 sunt prinse apoi pe o frânghie lungă ca de 60 — 100 m. la o distanţă de 

 1 — 1.10 m. una de alta. La fiecare undiţă se pune câte o Vetrice cu nadă. 

 Pripoanele se pun pe fundul Dunării, iar un capăt se priponeşte cu un ţăruş 

 la mal, sau îl însemnează cu o geamandură deasupra apei. 



4. Cu Cârmăcutele de cegă. In timpul când lipsesc larvele de Ve- 

 trice, pescarii aşează la fundul Dunării Cârlige fără nadă. Aceste sunt 

 aşâ zisele Cărmace sau Cărmăcute. Ele constau din undiţe ceva mai mici 

 decât cele dela pripoane, cu urechi, şi sunt mai apropiate una de alta 

 pe coarda principală. Sunt 2 rânduri de undiţe, unele cari merg în josul 

 coardei şi altele în sus. Cele cari stau în sus sunt suspendate liecare câte 

 cu o plută. Ele fiind foarte ascuţite, îndată ce Cega le atinge intră în corpul 

 ei şi o prinde. Se pun serii întregi pe fundul Dunării ancorându-se lângă fund. 



5. Cega se mai prinde la Lăptaşe şi în tot felul de alte plăşi. 

 Numele populare. Cegă, în Moldova Cigă şi în unele părţi ale Moldovei 



Giciugă şi Ceciugă. 



Varietăţi de coloraţiune : In afară deforma obişnuită, Cega se mai găseşte 

 în 2 varietăţi : (1) var. alba (1), caracterizată printr'o piele cu totul albă 



(1) Vezi Antipa, Die Store, pag. 7. 



