251 



O formă cu totul asemănătoare cu A. Gmelini am întâlnit de asemenea, 

 însă pe aceasta eu nu o pot consideră decât ca pe un bastard între Cegă 

 şi Viză şi voiu descrie-o în urmă odată cu ceilalţi bastarzi de Acipenser. 



Din toate aceste reiese, cred, că forma descrisă de Heckel şi Fitzinger sub 

 numele de A. Gmelini eră un bastard între A. glaber şi A. ruthenus, iar 

 forma aci descrisă este o nouă varietate de Cegă cu botul scurt. Cred că 

 această formă a mai fost cunoscută şi de alţi naturaliştii, însă a fost con- 

 fundată în totdeauna cu A. Gmelini, de care se deosebeşte numai foarte 

 puţin, şi nu a fost niciodată descrisă în mod special. 



De asemenea este foarte interesantă comunicarea pe care mi-o face d-1 

 Grimm, că Acipenser Gmelini s'ar găsi în fluviul Kura şi că acolo Acipenser 

 ruthenus tipic nu se găseşte de loc. In acest caz de sigur că nu am putea 

 avea a face cu un bastard, ci numai cu o formă specială, care însă ar tre- 

 bui examinată mai de aproape pentru a ne putea pronunţă asupra ei. 



Nume populare. Cegă cu boiul scurt. 



3. sp. Acipenser stellatus. Pali. Păsliuga. 



Fig. 93, 96, 97, 98. 



Corpul lung, rotund şi puţin înalt. Pielea acoperită cu 

 scutele mici dinţate în formă de pieptene şi cu scutele mai 

 mari stelate. Discurile dorsale o p i s t o c e n t r e , cu vârfurile 

 posterioare ascuţite, încălecându-se însă numai puţin unele 

 pe altele, cu baza lată în formă de inimă. Primul disc, care 

 e separat de occipital, este ceva mai mare decât al doilea, 

 iar al treilea egal cu al IV-lea şi cu mult mai mic decât al 

 VUI-lea. Discurile laterale între 30 şi 40, do formă rombică 

 cu marginile crestate, neacoperindu-se unul pe altul. 

 Gura dreaptă, buza de sus întreagă, buza de jos întreruptă, 

 cu capetele ei interne depărtate unul de altul. Mustăţile 

 rotunde, fără fr anz u r i, n e aj ungând până la gură. Botul foart e 

 lung şi lăţit în formă de spadă. 



Sinonime : 



Huso VI seu Antaceus rostratus : Marsigli, 1. c, tab. 12, fig. 2. 

 pag. 37. 



Acipenser seuruga: Guldensfaedt, Nov. Coment. Acad. Petrop. 1771. 



Acipenser helops : Pallas, Zoographia Rosso-Asiat. Dd. III, pag. 97 ; 

 Cuvier, Regne Animale. II ed., pag. 380. 



Acipenser stellatus: Pallas, Reise durch d. Russische Reich, voi. I. 

 pag. 31, şi Anhang, pag. 460. Gmelin, in Linne Syst. Nat., ed. XIII, voi. 



