262 



2. vai. Acipenser Giildenstaedtii var. longirostris nov. vai. 



Fig. 106. 



Această varietate se caracterizează prinîr'un bot conic, lung aproape 

 ca acel al lui Acipenser sturio şi puţin subţire la vârf. Mustăţile mai 

 depărtate de marginea gurii decât de vârful botului, însă când sunt 

 îndreptate înainte abia ajung sau sunt chiar mai scurte decât distanţa 

 dela inserliunea lor până la vârful botului. 



Aceştia se întâlnesc foarte adeseori atât în Dunăre cât şi în mare şi 

 pescarii noştri îi numesc Nisetri cu botul lung. 



3. vai. Acipenser Giildenstaedtii var. acutirostris nov. vai. 



Fig. 107. 



Această varietate este caracterizată printrun bot scurt, însă ascuţit, 

 având forma conică. Gura este foarte largă ajungând cu capetele ei 

 până aproape de mărginele laterale ale părţii inferioare a botului. Buza 

 de sus chiar când e despicată, e bine desvoltată. 



Şi această formă e foarte posibil să fie chiar o specie nouă. 



5. sp. Acipenser sturio Lin. Şipul. 



Fig. 116. 



Corpul de o grosime mijlocie. Pielea acoperită cu scufele 

 în formă de plăci mici rom bice sau pătrate apropiate între 

 ele. Discurile dorsale mesocentre, mari, având forma pen- 

 tagon al ă. Primul disc mai mare decât al II-lea şi al IÎI-lea 

 şi egal cu al IV-lea. Occipitalul cu o prelungire anteri- 

 oară care intră ca o pană între cele 2 parietale. Discurile 

 laterale foarte înalte şi ca rina te tare la mijlocul lor, apro- 

 piate între ele şi aco perin du-se unul pe altul, 27 — 36. Gura 

 dreaptă, buzade sus subţire, cea d e j o s despicată, cu cape- 

 tele ei interne groase, puţin depărtate între e 1 e şi î n toarse 

 înapoi. Mustăţile rotunde şi netede, aşezate la jumătatea 

 distanţei dintre gură şi vârful botului şi ne ajungând nici 

 până la marginea gurii, nici până la vârful botului. Botul 

 puţin lung, aproape triunghiular cu vârful rotunzii. 



