266 



unui pescar a avut 700 ocale de carne, fără cap şi maţe, aşa că în total se 

 urca de sigur la aproape de 900 ocale, era însă un mascul. 



Aceste date întrec dimensiunile ce să dădeau până astăzi acestui peşte. 



Biologia, distribuţia, ele. In privinţa biologiei Morunului de Dunăre 

 avem oareşcari date interesante dela Marsigli, Gesner, Heckel u. Kner, etc, 

 totuş sunt în cea mai mare parte neexacte sau chiar se contrazic între ele. 

 Aşa d. ex. după unii Morunul se reproduce numai în mare, iar după alţii 

 numai în fluvii. Aceste greşeli se reproduc apoi mereu prin toate trata- 

 tele de Ihtiologie şi observaţiunile făcute asupra peştilor dela Volga şi alte 

 fluvii se dau ca şi cum ar fi valabile şi pentru peştii Dunării. Observa- 

 ţiuni ştiinţifice sistematice asupra vieţii acestui peşte în Marea Neagră şi 

 Dunăre ne lipsesc până acuma aproape cu totul. 



Şi aici ca şi la A. Giildenstaedtii am întrebuinţat aceeaş metodă, adică; 



1. întrebări la diferiţi pescari vechi de pe la diferite puncte ale malurilor 

 Dunării şi coasta mării. 



2. Observaţiuni personale şi pescuiri experimentale. 



3. Cercetări mai de aproape a naturii, hidrografiei, etc, a locurilor de pe 

 Dunăre cunoscute ca locuri bune de Morum şi anume: a locurilor de hrană, 

 locurilor de reproducţie şi locurilor de hibernaţiune. 



4. Statistice exacte lunare a prinsorilor conţinând numărul exemplarelor 

 după sex, greutatea şi cantitatea cărnii, cantitatea icrelor, etc. 



5. Cercetări regulate asupra conţinutului stomahului peştilor prinşi. 



6. Cercetări asupra puilor, etc. 



Rezultatele dobândite sunt în scurt următoarele: 



Locuinţa şi migraţiunile. Morunul este un peşte migrator care trăeşte 

 în mare şi face regulat migraţiunile sale în Dunăre. In mare trăeşte în 

 timpul verii, în apa sălcie din faţa gurilor Dunării, iar în timpul iernii 

 se retrage mai la adânc. In Dunăre trăeşte în gropi adânci cu un fund 

 de nămol sau argilă. 



Migraţiunile sale le începe primăvara de timpuriu îndată după Păs- 

 trugă şi Nisetru, adică puţin timp după plecarea sloilor. In unii ani încep 

 chiar pe la finele lui Fevruarie, aşa că se pescuesc prin regiunea Galaţilor 

 cantităţi mari de Moruni intraţi proaspăt din Dunăre. 



In 1903 d. ex. s'a pescuit pe canalul dela Isaccea la Brăila 14.7% din 

 producţia întregului an în luna Fevruarie. El odată intrat în Dunăre merge în- 

 cet în contra curentului ţinându-se tot pe lângă fund. In drumul său întâlneşte 

 gropi şi se opreşte mai mult timp la ele pentru a se hrăni; în aceste gropi 

 adeseori întâlneşte Moruni intraţi din anul trecut, cari au iernat în ele, 

 atunci cei noi îi alungă pe ceilalţi şi le ieau locul, iar cei vechi merg la alte 

 gropi mai înainte. In timpul apelor mari Morunul se dă tot la fund, căci 

 nu poate suporta apa turbure care-i astupă branchiile. După ce a trecut 

 epoca creşterilor apelor de primăvară, ei ies din gropi la suprafaţă plini 

 de noroiu şi sar mereu în sus pentru a se spăla. Pescarii îi recunosc când 

 sar afară din apă, căci el iese drept ca un stâlp, fără a se încovoia. 



Dar nu numai primăvara, ci şi în tot cursul anului şi mai cu seamă toamna 

 intră Morunul din mare în Dunăre; aceştia noi intraţi se recunosc întotdeauna 

 după coloarea lor neagră. In timpul iernii Morunul iernează la gropi foarte 

 adânci, întotdeauna după un cot unde curentul bate în maluri; ei preferă 



