1896] Udklækningsforsøg med lakse- og søørretrogn i salt- og brakvand. 9 



som en hvid stribe over blommeskiven, mens der paa de fleste ikke 

 var antydning til noget foster. Disse var altsaa ubefrugtede. Til 

 sammenligning undersøgtes ørretrogn, som samtidig var befrugtet i 

 ferskvand, og ber var hvert eneste af de undersøgte rognkorn i 

 besiddelse af fosterstriben. Blandt de faa, som kom til udvikling 

 af den saltvandsbefrugtede rogn, kunde jeg ogsaa paa et senere 

 stadium tydelig skjelne fosterets bevægelser. 



Af dette forsøg kan naturligvis ikke paa grund af den anvendte 

 frem gan gsmaade drages nogen sikker slutning med hensyn til salt- 

 vandsbefrugtningens mulighed eller umulighed, men jeg synes det 

 ialfald berettiger til den mening, at søvandet vanskeliggjør befrugt- 

 ningsprocessen. 



I tilslutning til nævnte forsøg har jeg foretaget en række eks- 

 perimenter angaaende ørretspermatozoernes forhold ligeoverfor salt- 

 vand, brakvand og ferskvand samt kogsaltopløsninger. Jeg vil 

 ikke gaa i detalier med beskrivelsen heraf, men kun nævne, at 

 størsteparten af spermatozoerne (af søørret) mistede sin egenbevæ- 

 gelse og følgelig ogsaa sin befrugtningsevne i ferskvand allerede 

 efter 1 m. 20 s., mens der hos enkelte kunde spores bevægelser i 

 2 m. og lidt over. 



Toges sperma alene, viste spermatozoerne liden bevægelighed, 

 men ved at tilsætte en draabe ferskvand tiltog deres livlighed i 

 betydelig grad. I begyndelsen rykkedes elet mig ikke at se nogen 

 bevægelse hos spermatozoerne i søvand, og jeg maatte foreløbig 

 lade den sag bero. Senere foretoges endel forsøg med spermatozoer 

 af ferskvandsørret, og det viste sig, at der i ferskvand ikke var 

 nogen synderlig forskjel paa spermatozoernes bevægelsestid hos de 

 to ørretformer. 



Jeg forsøgte nu at tåge en bitteliden draabe søvand paa objekt- 

 glasset og sprøitede en liden portion sperma ind i den, hvorpaa 

 dækglasset lagdes over. Ved hurtig anbringelse under en oljeim- 

 mersionslinse lykkedes det at se spermatozoerne bevæge sig over- 

 ordentlig livligt. Den tid, som forløb fra indsprøitningen til bevæ- 

 gelsen ophørte, var omtrent 1 fc minut. 



Grunden til, at jeg ikke fik se spermatozoerne hos søørreten 

 bevæge sig, var aabenbart, at jeg tog for stor portion vand, hvor- 

 ved der opstod strømme under dækglasset, saa spermatozoernes 

 egen bevægelse vanskelig kunde observeres, og dernæst den om- 

 stændighed, at bevægelsestiden i saltvand var saa kort, at fuldstæn- 

 dig hvile var indtraadt, inden jeg kunde faa ordentlig indstilling 



