14 0. Nordgaard. [No. 4 



erfaring stridende paastand har jeg forøvrigt ikke seet anført et 

 eneste. 



Der er vistnok fortalt mig, at fiskere undertiden paa sin line 

 faar op klaser af lakserogn, men dette beror naturligvis paa en 

 fuldstændig feiltagelse, da laksen som bekjendt ikke lægger sin rogn 

 i sammenhængende klaser. Vel har jeg set, at lakserogn i søvand 

 i begyndelsen holder sig noget blød og klæbrig, men at æggene 

 skulde klæbe saa godt sammen, at man med line kunde faa op en 

 hel klase, anser jeg for en umulighed. Forøvrigt er den ting, at 

 muligens en og anden laks paa grund af omstændighederne gyder 

 i søen en sag for sig, men det er spørsmaalet om lakserognens ud- 

 vikling i havet, hvorom striden staar. 



Det lader ogsaa til, at teorien om lakserognens udvikling i søen 

 begynder at tabe tiltro, men til gjengjæld er der opdukket en ny, 

 nemlig den, at der paa forskjellige steder i havet sprudler frem 

 ferskvandskilder, ved hvilke sølaksen gyder sin rogn, som altsaa 

 her skulde ucl vikles til yngel. Ethvert fornuftigt menneske, som 

 tænker lidt over denne sag, maa kunne bevise, at dette er me- 

 ningsløst. 



For det første er disse ferskvandskilder hypotetiske, og for det 

 andet kan man sige, at selv om saadanne kilder virkelig eksisterede 

 i det antal, at de kunde faa nogen virkelig betydning, saa maatte 

 nødvendigvis den paa et saadant sted lagte rogn af det fremsprud- 

 lencle vand føres bort til saltere vand, som vilde ødelægge den. 

 Efter lovene for den specifike vægt vil nemlig ikke det fremkomne 

 ferskvand brede sig over større partier af havbunden, men det vil 

 stige op til overfladen og brede sig ud over den. 



Derimod tør det ligge noget rigtigt til grund for den paastand, 

 at rognen kan udvikles i brakvand, f. eks. i elvemundinger, men 

 selv det maa vel betragtes som undtagelser fra den regel, at laksen 

 gyder i ferskvand og udviklingen foregaar der. 



Der blev ogsaa foretaget et forsøg med udklækning af rogn i 

 vand af stigende saltgehalt. 



Den 22 /i 96 nedlagdes nemlig 100 stykker lakserogn (befrugtef 

 31 /io 95, siden staaet i ferskvand) og 50 stykker ørretrogn (befr. 

 6 /u 95, siden i ferskvand). Disse blev anbragte i et kar, hvori 

 oprindelig var 10 1. ferskvand, og 



fra 23 /i til og med 1 / 2 blev daglig tilsat 100 cc. søvand 

 „ 7 2 -=- n / 2 „ „ 200 „ - 





