Dr. A. Appellof. [No. 13 



men, har de to førstnævnte sin største dybde, nemlig henimod 300 

 favne. Dybden i Osterfj orden tiltager derimod mod det indre af 

 fjorden. Paa det undersøgte omraade har jeg som den største 

 dybde noteret 340 favne ; A. M. Nobman og H. Feiele har længer 

 ind i fjorden fundet 400 favne. Bunden er som almindelig paa 

 disse store dybder blød ler, og faunaen en under disse forhold al- 

 mindelig dybvandsfauna, bestaaende af en del mollusker, annelider 

 og foraminiferer, forholdsvis fattig paa arter (med undtagelse af 

 foraminifererne) skjønt ofte rig paa individer. Mer eller mindre 

 almindelige paa disse dybder er axinus ferruginosus og flexuosus, 

 nucula tumidula, Jceliella miliaris, portlandia lucida, frigida og ten- 

 nis, malletia obtusa, abra longicallis, cadulus propinquus, siphonen- 

 talis tetragona, antalls striolata, ochnesoma steenstrupi, onuphis 

 quadricuspis, ammotrypane aidogaster, terebellides strømi, lumbrinereis 

 fragilis, aricia norvegica, crangon norvegicus, amphiura norvegica, 

 cncumaria hispida. Af foraminiferer er især saccamina sphærica, 

 rhabdammina abyssorum, astrorliiza, bathysiphon, cristellaria m. fl. 

 almindelige. Af sjeldenheder erholdtes myriotrochus rinkii, stichopus 

 (bathyplotes) tizardi 1 ), sipunculus priapuloides, aricia Jcuppferi. 



I faunistisk henseende knytter sig hovedinteressen dog til fjor- 

 dens grundere partier, og disse har man, som oven nævnt, væsent- 

 lig at søge i nærheden af land, hvorfra de som mer eller mindre 

 langsomt skraanende plataaer strækker sig mer eller mindre langt 

 ud mod fjordens midte. En kortfattet redegjørelse for de vigtigere 

 af de undersøgte pladse lader jeg her følge. 



Lidt syd for Salhusbugten fandt jeg omtr. 50 favne fra land 

 en dybde af 80 favne. Bunden bestaar her af skjælsand og (sand- 

 synligvis) mindre fjeldknuder; faunaen er rig saavel paa individer 

 som arter, især af mollusker og annelider. Blandt sjeldenheder 

 fra denne plads kan nævnes chiton hanleyi og phascolosoma abysso- 

 rum (?). Kun ubetydeligt længer fra land fandt jeg en dybde af hen- 

 imod 300 favne, hvilket viser, at bunden her styrter brat udfor. 

 Ved skrabning fra denne dybde viste det sig ogsaa, at skraben gik 

 opfor en steil fjeldvæg. Paa denne konstateredes forekomsten af 

 et par interessante former, nemlig sarcophyton purpureum, som ikke 

 tidligere er funden i Bergens nærhed og af brisinga endecacnemos. 

 Desværre lykkedes det, trods gjentagne skrabninger, af denne sidst- 



L ) Om denne art og- dens forhold til S'. watans, se Østergeen, Zur Kenntn. 

 der snbfam. Synallactinæ etc. Festskrift for Lilljeborg, Upsala 1896. 



