1905] Jordskjælvet den 23. oktober 1904. 27 



blive klar over situationen; enkelte frygtede, at dommedag var 

 kommen, andre græd. — Lidt efter lidt søgte kirkefolkene ind 

 ig-jen, og pastoren fortsatte forretningen. 



I metodistkirken grebes ogsaa tilhørerne af skræk og søgte 

 til udgangen, men blev snart beroligede, saa forretningen kunde 

 fortsættes. 



Under høimessegudstj enesten i Yestre Porsgrunds kirke stan- 

 sede ogsaa pastor Dick sin prædiken, da tilhørerne under det første 

 drøn og den derpaa følgende rystelse søgte ud af kirken; men snart 

 blev folk beroligede og indtog atter sine pladser, saa prædikenen 

 kunde fortsættes. — Det samme var tilfældet saavel i frikirken som 

 i „Ebenezer". 



Ogsaa i den vestre bydel styrtede flere skorstene ned, ligesom 

 den 120 fod høie pibe paa porcelænsfabriken svaiede stygt og gav 

 fra sig en flom af sod. Inde i fabriken faldt flere stabler med 

 halvfærdigt og færdigt porcelæn ned, saa der her anrettedes en 

 skade af 6 — 700 kroner. — Ved Bjørndalen i Solum skal der? 

 efter hvad der berettes os, kunne paavises revner i jorden." 



Jeg haaber at man af disse notiser har faaet et indtryk af, 

 hvorledes jordskjælvet har været følt inden den sterkest rystede 

 zone. Eksemplerne er valgte iflæng, men dog saaledes, at de 

 skriver sig fra forskjellige strøg inden den omtalte zone. Jeg 

 vil saa tåge et par beretninger fra den næstinderste zone, der, saa- 

 ledes som det vil sees af kartskissen fig. 1, omfatter landets syd- 

 østlige del, og som gjennemgaaende karakteriseres ved styrken 6 

 og 7. Jeg tager her som eksempler en beretning fra Elverum i 

 zonens nordøsthge del og en fra Kristianssand i zonens sydvesthge del. 



«Østlandske tidende" (Elverum) indeholdt den 25. oktober 

 følgende artikel om jordskjælvet: 



„Søndag formiddag ved halvtolvtiden (nøiagtig kl. 11 t. 28 m.) 

 indtraf her et temmelig sterkt jordskjælv. Det merkedes paa mang- 

 foldige steder her i leiret og var ledsaget af et dumpt drøn. Men 

 nogenslags ulykker eller ødelæggelser vides det ikke at ha forvoldt 

 her i distriktet. Folk, som befandt sig paa fri mark, merkede det 

 forøvrigt ikke. 



I Elverums kirke var man netop midt i gudstjenesten. Da 

 begyndte pludselig lysekronerne at svinge frem og tilbage, og det 

 føltes, som om hele kirken skulde dirre og røre paa sig. Menig- 

 heden sad et øieblik i stum forbauselse; men saa greb rædselen 

 den, og i ^åld flugt styrtede mænd og kvinder paa dør. Man puffede 



