28 t!arl Fred. Koldenip. [No. 1 



Og- træng-te sig- frem for at komme først ud, og det var endog- 

 kvinder, som blev revet omkuld paa kirkegulvet i trængselen. 



Ude paa kirkevolden stod forsamlingen i ivrig diskussion om 

 det merkværdige naturfænomen, som netop var indtruffet, og det 

 var flere, som skrækken var gaaet saaledes i blodet, at de ikke 

 turde gaa ind i kirken igjen for at deltage i den saa pludselig af- 

 brudte gudstjeneste. 



Ogsaa udover i husene var rystelsen sommesteds saa sterk, 

 at blomsterpotter faldt ud af vinduerne, og beboerne skrækslagne 

 styrtede paa dør." 



I „Kristianssands dagblad" beskrives den 24. oktober rystelsen 

 paa følgende maade : 



„En meget sterk rystelse gik igaar formiddag ved V2l'2 tiden 

 over det sydlige Norge og Sverige. 



Her i byen rystede husene, saa vinduerne klirrede, og speile 

 og andre gjenstande faldt ned. Enkelte steder styrtede folk ud 

 paa gaden i stor forskrækkelse. Særlig de, som bor i de øverste 

 etager, siger, det var rent uhyggeligt. 



I kirken vakte det stor forfærdelse og opstyr. Muren dii-rede 

 og træverket knagede. Folk stormede ud uden at faa med sig 

 hatte og overtøi. Trods den store trængsel ved udgangene har vi 

 ikke hørt om nogen større skade. 



Da organisten begyndte at spille, blev folk mere rolige; men 

 presten sluttede dog sin præken og holdt kun en bøn, da han fandt, 

 at folk var for opskræmte. 



I Oddernes var der ligedan. Den gamle kirke rystede, og 

 folk strømmede ud. Særlig fra galleriet var der trængsel, og flere 

 hoppede fra gangen og ned i vaabenhuset for at komme hurtigere 

 ud. En dame fik foden slemt forvredet, og en liden gut, som faldt 

 i døren, havde det største stræv med at komme væk. Enkelte fik 

 op vinduerne og hoppede lige fra galleriet og ned paa kirkegaarden. 

 Ogsaa her holdt organisten paa at spille. I kirken var altergang, 

 men ikke stort mere end halvdelen af dem, som var til skrifter- 

 maal, mødte igjen til denne. 



Fra andre steder heromkring meldes om det samme. I Greip- 

 stad holdt man paa med salmesangen, da rystelsen indtraf. Her 

 blev gudstjenesten ikke afbrudt, men presten hentydede til begivon- 

 heden i sin præken. 



Ogsaa paa de paa havnen liggende skibe merkede man jord- 



