1905] Jordskjælvet den 23. oktober 1904. 35 



Det synes gjennemgaaende, som om beretningerne med det største 

 antal rystelser skriver sig- fra strøg- nærmest udgangszonen. Naar 

 der i enkelte tilfælde er opgivet en hel del stød, saa har det ved 

 nærmere forespørgsler vist sig, at man har givet sig til at tælle 

 de forskjellige bølger, som tyde%e kunde opfattes, og saa opført 

 dem som antal rystelser. Dette er selvfølgelig- vildledende Som 

 nævnt er der af mange noteret 2, 3 eller 4 rystelser, der har fulgt 

 hurtigt paa hinanden med kun faa minutters mellemrum. Spørgs- 

 maalet bliver nu, om disse er at opfatte som særskilte rystelser 

 eller blot som sterkere faser af en og samme hovedrystelse. Seis- 

 mogrammerne fra udlandets jordskjælvsstationer synes at tale for 

 det sidste. Man ser nemlig, hvorledes bevægelsen fra en ringe be- 

 gyndelse tiltager i styrke, indtil den naar et maksimum for saa 

 atter at synke. Dette maksimum synes i flere tilfælde at være 

 todelt saaledes som f. eks. i Strassburg, hvor der opføres to særskilte 

 maksima med et mellemrum af ca. 1 min. Ser man nærmere paa 

 seismogrammerne fra Potsdam, finder man, at omtrent 2V4 min. efter 

 at hovedrystelsen har naaet sit maksimum, bliver bevægelsen atter 

 lidt livligere. Beregner jeg nu efter de af professor Cael Størmee 

 i Kristiania gjorte iagttagelser tiden mellem hovedskjælvets maksi- 

 mum og den senere svagere rystelse, saa faar jeg den samme 

 differens. 



Ogsaa rystelsens varighed angives meget forskjellig, hvad man 

 ogsaa efter tidligere erfaringer maatte vente. I det hele maa det 

 vel kunne siges, at der neppe er haab om at faa nøiagtigere op- 

 lysninger om bevægelsens art og varighed, før man har faaet sta- 

 tioner med selvregistrerende apparater i vort land. Angaaende 

 rystelsens varighed stod der i „Morgenbladet" den 25. oktober 

 følgende beretning: 



„Jeg havde ingen anelse om, at vort meteorologiske institut 

 savnede jordskjælvsmaaler (seismograf), ellers havde jeg baaret mig 

 anderledes ad under rystelsen søndag, end jeg tilfældigvis gjorde. 

 Thi det viser sig, at jeg i min stue har en naturlig seismograf, hvis 

 svingninger burde været sammenholdt med uret. Men uagtet dette 

 ikke skeede, noterede den dog med stor bestemthed, at rystelsen i 

 virkeligheden vårede langt udover de faa sekunder, der merkedes, 

 og at der ovenpaa det tredie stød endnu fulgte et fjerde og svagere. 



Jeg bor i 3die etage i en gaard øverst i Universitetsgaden, 

 og da jeg havde været upasselig om natten, laa jeg endnu tilsengs, 

 da stødene kom. Først et svagere og kort efter et sterkt, som 



