1905] Jordskjælvet den 23. oktober 1904. 23 



fra prædikestolen, idet rystelserne begyndte, kunde se ligesom en 

 forundring betage menigheden, men ikke et menneske reiste sig. 

 I Paulus kirke stormede alle paa dør, men presten fortsatte sin 

 tale midt under larmen og reddede derved situationen. 



I Jolianneskirken var der panik. Rystelserne begyndte, mens 

 presten stod paa prædikestolen. Folk stormede straks op fra sine 

 bænke, og der hørtes raab om, at „nu gir kirken efter", „kirken 

 falder i grus", osv. Det var tydeligt nok, at alle straks tænkte 

 paa det daarlige fundament og troede, at ulykken nu var ude. I 

 hovedudgangen blev der forholdsvis ikke saa sterk trængsel; værre 

 var det ved en af fløidørene, som viste sig at være stængt, hvor- 

 for trængselen her blev voldsom. Kvinderne skreg høit, endel be- 

 svimede, andre fik lettere kvæstelser. En mand, som sad ved vin- 

 duet til Akersgaden, slog dette istykker og hoppede ud paa gaden 

 uden dog at komme til skade. Flere af kvinderne tik sit tøi revet 

 istykker, en kostbar cape blev saaledes flænget i to dele, afrevne 

 hatte trampedes under fødder. Dr. Alf Guldbeeg talte mængden 

 tilrette nede fra kirkegulvet, og da mange selvsagt hørte til de 

 besindige, dæmpedes ophidselsen efterhvert, og gudstjenesten kunde 

 fortsæ^ttes. 



Johanneskirken har med sin nye fundamentering greiet de vold- 

 somme rystelser over al forventning. Gavlvæggen mod sparebanken 

 har altid været mindre sterkt fundamenteret. Ved rystelsen er der 

 faldt endel stene ned af piben, der ligesom pibehatten er kommet 

 fuldstændig paa skakke. Endel vinduer, der er indfattede i jern- 

 rammer, er. knust i tverskibet. Forøvrigt er alt lorden. Bygnings- 

 chefen inspicerede allerede igaar eftermiddag kirken paa det nøi- 

 agtigste, uden at han kunde opdage yderligere skade. 



Uhyggeligt artede paniken sig i ^''or Frelsers kirke. Her saa 

 man det nedslaaende syn. at mænd i sin vilde storm mod dørene 

 rendte kvinder overende. Under trappen til indgangsdøren laa 

 saaledes to damer snublet, men flere herrer trampede over dem, 

 saa de fik skrubsaar. Ogsaa den konstabel, der vogtede indgangen, 

 fik, under sine forsøg paa at stanse trængselen, lettere skrubsaar. 

 Paniken blev stanset, da presten og siden alle de, der var igjen, 

 sang salmen „Yælt alle dine veie". Der var høi stemning i kirken, 

 da denne salme blev sunget efter den foregaaende ophidselse. Guds- 

 tjenesten kunde derefter afsluttes. 



I Gamle Akers kirke forrettede pastor Eugene Hanssen. Kir- 

 ken vai^ fyldt af en andægtig skare, der pludselig skræmtes op ved 



