1905] lagttagelser fra terrasser og strandlinjer i det vestlige Norge. 



3$ 



friskt snit, saa man g-odt kan se dens bygning-. Elven fra Tyin^ 

 Tya, har skaaret sig dybt ind i den under det elvebrud, som, efter 

 hvad der er bleven mig opgivet af en gammel kone paa Moen,, 

 fandt sted sommeren 1826. Herunder gik gaarden Moens huse ud,. 

 og en stor del af dens ager og eng blev ødelagt. Denne terrasse^ 

 har en saadan bygning, at den kan benyttes som tidsmaaler, derfor 

 skal den her beskrives noget nærmere. Den hører vistnok ikke til 

 det øverste terrasseniveau herinde. Kjerulf^) angiver dens høide 

 til 100 m. Sidste sommer maalte jeg den med aneroid til 109 m. 

 Middel af disse to maalinger giver 105 m. o. h. Den marine grænse 



f^^-^'--- ' 



■i 



4 



l^^ii|jp^-^ ] I^mÉ^P^ 



Wf^^!^m 





---•' '■.--^•■V-----^vt'c;;.,iv^' ..:■■ >!s,^v--^ '■' ■■ '"- ■■ "^ 



Fig. 9. Terrassen ved Moen i Aardal seet fra sydvest lidt ovenfor gaarden Ve. 



Og de høieste terrasser skulde her ligge omtrent 140 m. o. h., efter 

 de høider, jeg har fundet for det øverste terrasseniveau ved Hov- 

 land i Aardals prestegjeld og i Lærdal. 



Terrassen ved Moen har langs forsiden i det friske snit, som- 

 Tya har skaaret i den, en mægtighed af omtrent 70 m. I dens 

 østlige del er der en lagserie af tynde skikter sandholdigtler alternerende- 

 med bladtynde sandskikter af omtrent 50 meters mægtighed. Det er^ 

 hvad svenskerne benævner, hvarfvig ler a. Over dette ler ligger 

 der i terrassen sand og elvegrus. 



1) Udsigten, s. 19. 



