1905] lagttagelser fva terrasser og strandlinjer i det vestlige Norge. 41 



lig-ere bredde, hvorunder Kristianiafjorden ligger, sammenlignet med 

 Stryn. De arter, som ved Kirkeide optræder i rent overveiende 

 antal og saaledes giver faunaen sin karakter, er: 



Cyprina islandica L. 



Cardium echinatum L. 



JDosinia linda Pulten. 



Lucina horealis L. 



Cyjwina islandica optræder her med meget tykke skaller af 

 længde op til 10 cm. 



Cardium echinatum er særdeles vel udviklet med skaller af en 

 længde op til 5.6 cm. 



Dosinia linda optræder ligeledes med særdeles vel udviklede 

 individer, skallelængde op til 36 mm. 



A f Lucina horecdls var de fleste skaller forholdsvis smaa; men 

 der fandtes ogsaa enkelte større af en længde op til 37 mm. 



Macoma calcaria havde her meget tynde og smaa skaller. De 

 største af dem opnaar ikke større længde end 24 mm. 



Den marine græ,nse ligger, saavidt det kan sees af stigningen 

 for den øvre terrasserække, ved Kirkeide ved omtrent 120 m. 

 Skjælbanken ligger 5 m. o. h. og er antagelig afsat paa en dybde 

 af omkring 10 m. Heraf linder man, den er afsat, da landet her 

 havde udført 88 pct. af stigningen efter maksimum af nedsænkning. 



I egnen omkring Kristiania har BkøggeeO for de øvre tapes- 

 banker fundet en stigning af 70 — 85 pct. 



Terrasserne mellem Aardalsvatn og fjorden bestaar i ikke ringe 

 udstrækning af ler blandet med sand, naar man kommer et stykke 

 ned i dem. Leret er her strueret ganske som ved Moen. Det er 

 hva r f vi g ler a. Tykkelsen af de enkelte lerskiktei- er i lermælen 

 midt for kirken gjennemsnitUg omkring V2 cm. Den totale mæg- 

 tighed af leret gaar paa enkelte steder her op til 15—20 m. 



Paa de skraanende flader har man ved Aardalstangen i gruset, 

 som ligger over lerafleiringerne, helt nede fra søen og op til 23 m. 

 0. h. et lag af skjælsmulder i V2 til 2 m. under overfladen. Det 

 bestaar hovedsagelig af brudstykker af Mytllus ecMis L. Desuden 

 optræder her Polytropa lapillus L. i stort antal samt enkelte skaller 

 af Saxicara plioladis L. og Buccinuni undatum L. 



Den fundne fauna er for faatallig til, at der kan sluttes 'noget 

 nærmere om de klimatiske forholde, dengang den le vede her. 



L) L. c. 



