1905] Gravene ved Myklebostad paa Nordfjordeid. 23 



som han. Det ser ogsaa ud til, at det ikke fra først af har været 

 bestemmelsen, at hun skulde dele mandens grav; denne har ialfald 

 kun været anlagt paa at rumme manden og har senere maattet ud- 

 vides ved hustruens begravelse.^) 



Det synes vistnok afgjort, at denne grav maa regnes til vikinge- 

 tiden, men i mange henseender kommer den ogsaa den forudgaaende 

 periode overordentlig nær. Saaledes er gravkammere af træ sær- 

 deles sjeldne i vikingetiden, medens de er ret almindelige i folke- 

 vandringstiden, ialfald paa østlandet;-) on lignende parallel kan 

 drages med hensyn til mandens gravgods, hvor vi savner det fuld- 

 stændige udstyr af redskaber, der som regel hører til i vikingetiden, 

 medens vi paa den anden side fra ældre jernalder har en del graver 

 med bare et eller et par redskaber paa samme maade som hamme- 

 ren i den foreliggende grav.^) I samme retning taler oldsagernes 

 former; skjoldbulens form er, saavidt jeg ved, ukjendt fra vikinge- 

 tiden, men staar ældre typer meget nær, vævskeen med sit lange 

 træskaft om en tange, som ligger i direkte fortsættelse af bladets 

 midtlinje, er et fuldkomment typologisk mellomled mellem den ældre 

 form, Rygh fig. 150, og den form, der møder os senere i vikinge- 

 tiden, Rygh flg. 440.^) Det korte eneggede sverd er ogsaa en form, 

 som hører hjemme ved vikingetidons begyndelsc, skjønt det i dette 

 tilfælde allerede har hjalt af jern, hvad man ellers sjelden flnder 

 ved denne form. Ligesaa er spænden en af de ældste af den ovale 

 skaalformede type; det tynde glatte skal — med graverte orna- 

 menter og indvendig styrket med et jernbaand langsefter — ligger 

 endnu ikke langt fra formens aller første fremtræden. Ornamentets 

 karakter fører ogsaa snarere til en sammenstilling med stilen i den 



^) Det er saaledes konstateret, at hustruen i dette tilfælde ikke har maattet 

 følge sin niand i graven. Om denne skik i det hele har været kjendt i vikinge- 

 tiden kan endnu ikke siges at være afgjort; man har dog graver, hvor hegge 

 ^gtefolk sikkert er begravet samtidig. 



-) Cfr. dr. Almgken: Vikingatidens Graf skik, i Nordiska Studier, tillegnade 

 Adolf Noeeen loaa hans 50-årsdag, d. 13. mars 1904 af studiekamerater och 

 lårjungar, s. 314. 



3) F. eks. i fundet B. 5555 fra Myklebust, Dale sogn i Søndfjord, med en 

 enkelt hammer sammen med et bidsel og vaaben fra folkevandringstiden, B. BI. 

 Aarb. 1904, no. 6. s. 35. Se ogsaa Hans A. Kjær: Fund af smedeverktøi i 

 grave, Aarb. f. n. Oldk. 1900, s. 126. 



*) Jeg kjender kun én vævske til af samme form som tig. 17 her, nemlig 

 B. 4769 g. Ab. 1891, s. 132, hvor den urigtig er opfort som et sverd. Ogsaa 

 <len er fundet sammen med oldsager, som maa tilhore vikingetidens tidlige del. 



