1905] Gravene ved Myklebostad paa Nordfjordeid. 41 



har altsaa været en mandsgrav, og cia den fandtes saa nær haugens 

 kant, har den formodenthg været en sekundær begravelse i haugen. 



Senere var der af og til kjørt grus fra haugen uden at flere 

 graver eller oldsager fremkom; i 1902 blev den helt gjennemgravet. 

 Der fandtes da lidt øst for midten, paa haugens bund, et lag af 

 kul, brændte ben og ildskjørnet sten, blandet med oldsager; laget 

 havde en udstrækning af 1.80 — 1.30 m. Ved kanterne var det 

 meget tyndt, men blev tykkere indover og var ved midten omtrent 

 6 cm. tykt. De større gjenstande stak følgelig op i grusfylden (en 

 enkelt, stegepanden, som var lagt over grydens bund, berørtes 

 aldeles ikke af kullene). Under kullaget var der paa bunden bredt 

 et lag af lj&, ren sand. Over alle de høiestliggende jernsager var 

 fastrustet rester af et flerdobbelt lag af næver, som hist og her 

 endog kunde paavises frit over kullene. Hele graven har saaledes 

 været dækket med næver,^) ligesom ved grav I i haug no. 2. Old- 

 sagernes fordeling i graven sees af planen flg. 35. . 



Over hele kullaget fandtes spredt omtrent 350 klinknagler, 

 hvoraf den overveiende mængde er mellem 2.5 og 3.5 cm. lange, 

 og henimod 30 spiger med en længde af 4.5 — 6.5 cm. Prøver af 

 nagler og spiger er af bildet fig. 36; der fandtes desuden et bøile- 

 formet beslag, jernkramper m. m. som antagelig ogsaa har hørt til 

 en baad. Den døde har altsaa været brændt i en baad, som efter 

 naglernes antal og dimensioner maa have været ganske liden, om- 

 trent som en færing. Ligbaalet har dog ikke staat paa den plads, 

 hvor graven er anlagt, dertil er kullaget altfor tyndt og for lidet i 

 udstrækning. 



Før vi gaar over til gravgodsets sammensætning, skal nævnes, 

 at vi i denne grav møder de samme eiendommelige forhold som 

 ved kAindegraven i haug nr. 2. Der fandtes vistnok et kar, en 

 jerngryde med langt skaft, som laa med bunden op, omhyggelig op- 

 støttet med smaa sten og dækket med stegepanden; men den var 

 hgesaa tom som broncekarret i den anden kvindegrav. Alle de 

 brændte ben var spredt over hele graven. Af benene har endel 

 kunnet bestemmes som menneske (fingerknogler og dele af kraniet); 

 desuden er paavist rester af en liden hund (Imrvler og hælben) og 

 af en fugl, antagehg en høne (laarben).^) Efter oldsagernes art er 



^) Et ganske lignende dække har jeg ogsaa iagttaget i en brandgrav fra 

 vikingetiden ved Ytre Arne, Haus pgd. Kordhordland. B. 5800. B. M, Aarb. 

 1903, no. 14, s. 11. 



2) Bestemmelsen er velvillig udført af dr. A. Appelløf. 



