68 Olaf Biclenkap. [No. 9- 



En fortegnelse over de arktiske bryozoer vikle, i snevrere forstand, egentlig- 

 omfatte de saakaldte høiarktiske gebeter: Barentshavet, Karahavet, Spitsbergen 

 og Franz Josefs land, Jan Ma3'en, Nordisland, Nordgrønland og det nordlige 

 Alaska. Jeg har dog fiindet i min fortegnelse at burde medtage de bedst kjendte 

 subarktiske omraader, dels fordi den arktiske og boreale bryozofauna ingenlunde 

 er skarpt adskilte, dels fordi mange forskere anvender betegnelsen „arktisk" for 

 alt nordenfor polarcirkelen, altsaa i den geografiske betydning af ordet. Jeg 

 har iigeledes fundet det rigtigst kun i store træk at angive artei-nes udbredelse^ 

 da mere detaljerede opgaver bør være de mindre lokalfaunaer overladt og kun 

 vikle virke forst3'rrende paa det oversigtlige. Litteraturhenvisningei'ne vil vist- 

 nok lette indhentning af oplysninger om dybdeforholdene og udbredelsen inden 

 de specielle havomraader. Ved udarbeidelsen af foranstaaende tabel er følgende 

 orfatteres opgaver anvendte: 



Det nordlige Norge: Aueivillius, Bidenkap, Busk, Danielssen, Nord- 

 GAARD, Norman, Sårs, Smitt. 



Barentshavet: Bidenkap, Hincks, Smitt, Stuxberg. 



Novaj a-Semlj a: Stuxberg. 



Karahavet: Levinsen, Stuxberg. 



Spitsbergen og K. Karls land: Andersson, Bidenkap, Smitt [Beeren Bi- 

 land : Bidenkap]. 



Franz Josefs land: Eidley, AYaters. 



Jan Mayen: v. Lorenz. 



Grønland: Busk, Fabricius, Kiechenpauer, Norman, Vanhøffen. 



Nord ame r.-arkt. Archi^iel: Busk. 



Alaska: A. Robertson. 



Island: Hincks. 



Som generelle regler for de arktiske bryozoers biologi kan opstilles : 



1. Deres store evne til at akklimatisere sig. 



2. Deres afhængighed som fastsiddende former af havstrommene med de i dem 

 raadende hydrografiske forholde. 



3. Bundforholdene spiller en stor rolle ved deres udbredelse. Vi kan betegne- 

 dem som udprægede karakterdyr, da de paa enkelte omraader er dfr 

 fremherskende former og der kan optræde i kolossale mængder (f. eks. ved 

 Øst-Spitsbergen). 



Med hensyn til de arktiske bryozoers vertikale udbredelse vil vi paa 

 enkelte gebeter, som f. eks. Spitsbergen, hvor en stadig og sterk isudvikling 

 virker hemmende paa det grnndere havdybs animalske og vegetabilske liv, kun 

 finde en forholdsvis fattig littoralfauna, medens andre omraader, f. eks. Nord- 

 havets kyster, der ved Golfstrømmens mildnende indflj^delse holdes isfri, opvisei- 

 en rig br^-ozobestand i littoral- og laminariezonen. 



