Ye 
Må 
38 J. Rekstad. [No. I 
Efter det nye gradafdelingskart Bindalen skulde skjælfore- 
komsten ved Govaslien ligge 90m.o. h. Min maaling med aneroid 
gav som resultat 50 m. over Storvandet, og dette ligger ifølge 
kartet 20 m. o. h. Følgelig skal efter dette skjælfindestedet have 
en høide af 70m.o.h. Saavidt jeg kan skjønne, maa høiden 20 m. 
for Storvandet være nogenlunde rigtig, og min aneroidmaaling, der 
udførtes under gunstige veirforholde med aflæsning baade ved op- 
stigningen fra Storvandet og ved tilbagekomsten dertil igjen, kan 
ikke være beheftet med større feil end i det høieste 5 m., da luf- 
tens temperatur bestemtes samtidig med barometerets aflæsning, saa 
hensyn kunde tages til dens indflydelse. Jeg kommer derfor til det 
resultat, at kartets høide maa være feilagtig, og at skjælfindestedet 
her ligger 70 m. o. h. 
Efter de dybder, hvori de fundne mollusker ifølge Sars (1. e.) 
lever, maa man antage, at de marine afleiringer ved Govaslien er 
afsatte paa et dyb af omkring 20 m. Landet her laa altsaa den- 
gang ca. 90 m. dybere nedsænket end nu. 
Den fundne fauna bestaar for 39.1 pet. af arktiske arter, for 
47.8 pet. af boreale og for 13.1 pet. af lusitaniske eller paa det 
nærmeste af samme sammensætning som faunaen ved Vatnan. 
Med hensyn til den marine grænse for den senglaciale ned- 
sænkning i Vasbygden har jeg ingen direkte iagttagelser. Men 
ifølge de bestemmelser, man har af den paa Leka, i Vik og 1 
Brønnø (konfr. VoeGT, Søndre Helgeland, s. 64 og flg.) samt den 
her udledede gradient 1:1475 eller 0.7 m. pr. km., skulde den 
marine grænse ved Govaslien og Vatnan ligge ved 150—155 m. 0. h. 
Den ved Govaslien fundne fauna, som vi fandt havde levet, 
da landet laa 90 m. dybere nedsænket end i nutiden, stammer altsaa 
fra en tid, da 38—40 pet. af den hele stigning siden istiden var 
fuldendt. Dette stemmer vel med forholdene ellers paa Helgeland. 
Jeg har før (Beskrivelse til kartbladet Dønna, s. 23, N. G. U. Aar- 
bog for 1904) paavist, at terrasser med en lignende fauna som den 
i Vasbygden, skriver sig fra en hævning af landet af 35—40 pet. 
af den hele stigning. 
Faunaen ved Govaslien og Vatnan er i det store og hol? taget 
af en lignende sammensætning som den nu ved kysten levende i 
denne egn. Men der er den forskjel, at, da klimatet efter istiden 
blev mildere og mildere, saa trængte de boreale og lusitaniske ele- 
menter af faunaen mere og mere frem. Fra tapestiden og til nu- 
tiden har derimod den aarlige middelvarme været i aftagende, og 
