KP ikrine midten af januar 1904 blev der ved gaarden Eker- 
hovde, Bildøstrømmen, Fjelds prestegjeld, stængt 47 spækhuggere 
(Orea gladiator). Stænget talte saavel ældre som yngre dyr, hanner 
som hunner. Fire af hunnerne var drægtige. Nogle andre af dem 
var ledsaget af unger, som de vogtede med stor omhu. Det hændte 
flere gange, at en eller anden af dem brød ud af stænget, men igjen 
kastede sig ind over noten, naar den merkede, at ungen ikke var 
fulet med. Naar ungerne kom bort fra sine mødre eller paa anden 
maade blev ængstede, udstødte de en eiendommelig fløitende lyd, 
som vel ikke var sterk, men dog kunde høres paa nogle hundrede 
meters distance. Saavidt jer kunde opdage, udstødte derimod hun- 
nerne ikke nogen lyd. Ungerne var ca. 2.5 m. lang. De kan i 
det høieste have været et par maaneder gamle, altsaa fødte i no- 
vember eller december det foregaaende aar. 
Foruden disse unger talte stænget flere ganske unge dyr, som 
havde en totallængde af ca. 3.50 m. De har antagelig været aars- 
gamle. Af gamle hanner talte stænget 5. De var let kjendelige 
ved sin høie, ret opstaaende, triangulære rygfin. Naar dyrene svøm- 
mede roligt, holdtes rygfinnen lodret, men blev de jagede og maatte 
gjøre braa vendinger for at undgaa land eller notvæggen, tog de 
altid rygfinnen til hjælp, idet den blev lagt over til den side, dyret 
ønskede at vende. Af og til hørtes de gamle hanner at brøle. 
Hannerne havde en længde af 6—6.5 m., hunnerne af 5—5.5 m. 
Tre af fostrene havde en længde af 52.5 cm., 69.2 cm. og 78 em. 
Dette stæns bekræfter den af GULDBERG (cfr. GRIEG) frem- 
satte formodning, at spækhuggeren føder i aarets sidste maaneder; 
samtidig finder parringen sted. Drægtighedstiden skulde saaledes 
vare ca. 12 maaneder. Ligesom de to tidligere stæng i Bildø- 
strømmen viser dette endvidere, at der gaar mindst et aar mellem 
hver gang hunnen er drægtig. 
