8 James A. Grieg. | [No. 2 
spids til bagre rand af anus; kun var genitalspaltens rand lys graa- 
agtig sort; ligeledes var der en triangulær sort flek ved navlen. 
Maalt fra bugens midtlinje havde bugens lyse farve en bredde af 34 cm. 
ved mundvigen, foran brystfinnen 31 cm., under brystfinnen 11 em., bag 
brystfinnen 9 cem., hvorpaa den ganske langsomt sænkede sig indtil 
den ved det skraat opstigende lyse længdebaand kun var 4 cm. 
Umiddelbart bag længdebaandet var bredden igjen steget til 10 cm., 
hvorpaa den hurtig aftog mod anus. Ved sin begyndelse har 
længdebaandet en bredde af 25 cem., dets største bredde forøvrig 
er 18 em. Det strækker sig i en længde af 31 cm. bagdver mod 
halefinnen. Den lyse farve paa halefinnens underside begyndte, hvor 
halen havde sin mindste tykkelse. Den lyse øieflek begyndte 4 cm. 
over øiets forkant og strakte sig i en længde af 41 cm. bagover 
mod brystfinnen, dens største bredde er 10.5 cm. Hos ungen havde 
pieflekken en længde af 32 cm., dens største bredde var 9 em. Den 
begyndte ca. 4 em. foran øiet. Læberne var graalig hvid, tungen 
blegrød, ganen ensfarvet hvid. Hos flere af eksemplarerne var 
forøvrig ganens hvide farve mere eller mindre marmoreret med sort. 
Omkring øiet var der en smal begsort ring. Ryggens og sidernes 
farve var derimod blaalig sort. Flekken ved rygfinnen var violet- 
agtig vraa. Hos de ældre eksemplarer i stænget var den ren graa. 
Saavel hos ungen som hos den unge han var der umiddelbart 
bag lufferne et lidet lysfarvet, opstigende kileformet parti, som min- 
dede om den ,,hvide kile* hos ,,bovhvidehvalen, Orca eschrichti*, dog 
var den ikke saa udpræget og saa skarpt begrænset, som den synes 
at være hos denne hval.  Spidsen af kilen naaede op i høide med 
luffernes øvre rand. Hos den aarsgamle han havde kilen en største 
bredde af 2? cm., dens mindste bredde var 0.5 cm. Det øverste 
parti af kilen var graaagtig og vilde muligens forsvinde med alde- 
ren. De fleste dyr i stænget viste ingen variation i farvetegningen, 
de stemte i saa henseende nærmest overens med det af v. FRIEsEN 
afbildede eksemplar. Hos et par ældre individer var der dog an- 
tydning til kilen, idet der umiddelbart bag lufferne var en liden 
hvid flek. Hos den af Lörkken beskrevne hun fra Limfjorden var 
der kun et svagt spor til en saadan hvid flek bag høire luffes rod, 
paa venstre side var den derimod ganske forsvunden. Hos det af 
SCHLEGEL beskrevne eksemplar var der paa hver side bag lufferne 
sein kleiner långlichrunder weisser Fleck". Marm omtaler ligeledes 
en saadan flek hos lLysekileksemplaret. Vi har saaledes en jevn 
overgang fra en vel udviklet ,,opstigende hvid kile bag lufferne*, 
