I Nogle bemerkninger om Jostedalsbræen (Bergens 
Mus. Aarb. for 1906, no. 4) har P. A. Øyzn beæret mig med en 
kritik, som i flere henseender er saa misvisende, at jeg ikke finder 
at kunne undlade at give et svar herpaa. 
I en afhandling Fra Jostedalsbræen (Bergens Mus. Aarb. 
for 1904, no. 1) paatalte jer Øyrens noget eiendommelige udtryks- 
maade i en opsats i Turistforeningens aarbog for 1902 betitlet Vore 
isbræers forandringer i 1901, hvor han fortæller om de af mig som- 
meren 1900 anbragte merker ved bræerne i Nordfjord. 
Dette gjøres nemlig paa en saadan maade, at man faar det ind- 
tryk, merkerne skulde være anbragte enten af hr. Ø. eller ved hr. Ø.*'s 
foranstaltning. 
Jeg nærede den tro, at Ø. selv straks, naar han blev gjort 
opmerksom derpaa, vilde rette dette; men i den sidste opsats søger 
han at forsvare korrektheden af sin udtryksmaade. : 
Hans citater saavel fra den nævnte opsats i Turistforeningens 
aarbog som af en anden i Nyt Mag. for Naturv. beviser imidlertid 
fuldstændig berettigelsen af min paatale. 
Øyzen oplyser vistnok om, at det var i egenskab af Norges 
repræsentant i Commission Internationale des Glaceiers, han 
optraadte. Men dette kunde dog vel ikke hindre ham i at give en 
rigtig fremstilling af, hvem der havde anbragt merkerne ved disse 
bræer. 
Saa kommer vi til andet punkt i Ø.'s kritik, som jeg anser det 
for af større vigtighed at gjendrive. Jeg sigter til hans behandling 
af mine maalinger ved Bøiumsbræen; thi her frembringer han, ved, 
hvad han antager for en korrektion af de af mig anførte maal, 
konfusion. 
Til nærmere forklaring kan anføres, at jeg sommeren 1899 
anbragte ved Bøiumsbræen to merker, et paa vestsiden af bræens 
ende og et paa østsiden. Bræen kommer fra nord og gaar i sydlig 
12 
