G-abriel Gustafson. [No. 1 



søndenfor Bore nye kirke i Kleps præstegjæld. Det er denne 

 undersøgelse, jeg her vil gjøre rede for. 



For at vinde et fuldt tilfredsstillende resultat vilde det være 

 nødvendigt at gjennemgaa hele eller en større del af feltet. Dette 

 kunde dog ikke lade sig gjøre; jeg maatte indskrænke mig til paa 

 maa og faa at gjennemskjære tørven paa forskjellige steder samt 

 giennemgrave nogle kvadratmeter paa hvert sted. I alt gjennem- 

 søgtes saaledes omtr. 20 kvadratmeter. Paa de fleste af disse 

 steder blev al flint, selv uregelmæssige splinter og ubenyttede knol- 

 der, medtaget. Min forhaabning om at kunne konstatere virkelige 

 bopladser blev ved disse gravninger opfyldt; jeg var endog saa 

 heldig at finde tre arnesteder eller gruer samt kul, nøddeskal og et 

 ret betydeligt antal lerkarfragmenter. Derimod skuffedes forhaab- 

 ningen om at paatræffe dyreknogler, hvorpaa dækkede stenalders- 

 bopladser i andre lande er saa rige, og som der har givet saa 

 gode oplysninger om stenalderfolkets levevis. Men Jæderens jord 

 og de klimatiske forhold dersteds er af den beskaffenhed, at ben- 

 rester, selv fra en saa sen tid som den ældre jernalder, kun i al- 

 deles eksceptionelle tilfælde er bevarede. Derimod kunde man have 

 ventet at finde skal af muslinger som rester efter maaltiderne, men 

 saadanne fandtes der ikke spor af. 



Som ovenfor sagt kj ender man lignende bopladser kun fra 

 saadanne steder, hvor græstørven af jordeierne er bleven opspadet 

 og den underliggende sand saaledes er bleven lagt fri. Men da 

 antallet af kj endte flintmarker alligevel er saa stort og da de fore- 

 kommer over næsten hele Jæderen, er det klart, at der har været 

 en ikke ubetydelig befolkning i stenalderen, noget som ogsaa an- 

 tydes af det forholdsvis store antal af her fundne stenalders old- 

 sager. Saa meget forunderligere er det da, at man endnu ikke 

 har fundet en eneste grav fra denne tid. Tilgangen paa stenblokke, 

 passende til store gravbygninger som dysser og jættestuer^ er i 

 Jæderens indre dele mod høilandet, og især i den sydlige del, rige- 

 lig, men uagtet jeg i flere somre har havt min opmærksomhed 

 rettet herpaa, er det endnu ikke lykkedes mig at finde nogen saa- 

 dan grav, eller faa oplysning om nogen saadan hos de mange, med 

 hvem jeg har talt derom. Muligens har man paa Jæderen, og i det 

 hele tåget i Norge, fortrinsvis benyttet det simple slags grave, som 

 man først lærte at kjende fra Holstein ved J. Mestorps skrifter og som 

 man nu, ved de fortrinlige danske undersøgelser, kj ender saa godt 

 fra Jylland. Men en direkte paavirkning fra Jylland til det norske 



