10 Johan Havaas. [No. 5 



vegeterer planten undertiden paa selve strandklipperne f. eks. ved 

 Alverstrømmen. I regelen rigelig frugtbærende. 



Stictina silvatica (L.) Nyl. Denne art, som ikke tidligere 

 kj endtes fra Norge, viser sig at være meget iidbredt i S. B. amt 

 fra de inderste egne til øerne ude ved vestkysten. Som specielle 

 voksesteder, hvor arten optræder i mængde, kan eksempelvis anføres 

 følgende: Granvin, Kinservik, Tysnes, Alversunds pgd., Radøen, 

 Askøen og Osterøen. Holder sig hovedsagelig i de lavere egne, 

 hvor den rigeligst findes ved foden af gamle træstammer, paa 

 mosbegrodde bergvægge etc. helst i bratte lier, trange dale og 

 vilde bergkløfter. Gaar i Husedalen i Kinservik mindst op tiL 

 4 00—500 m. 0. h. Altid steril. 



Peltigera scutata DicJcs. I de indre fjordegne sees den meget 

 almindelig paa ældre stammer af Ulmus, Sorhus, Populus etc. samt 

 gaar tildels ogsaa over paa mosbedækte stene og bergskraaninger. 

 Altid rigelig frugtbærende. — Artens forekomst i Skandinavien 

 synes hidtil at være ubekjendt, da den ikke er opført i „Enume- 

 lantur plantæ Scandinaviæ" fra 1880. 



NepJiromiiim lusitanicum Schcier. I kystegnene er denne art 

 yderst almindelig paa dertil egnede lokaliteter og paatræffes paa 

 mange steder i større mængde end den nær beslegtede N. lævigatitm. 

 I de indre egne er den ogsaa meget hyppig i lave, varmtliggende 

 urer og skoglier, og aftagende i mængde stiger den der i det 

 mindste op til 400 m. o. h. Vokser paa stene og bergskraaninger 

 og synes især at ynde delvis beskygning mod det direkte sollys. 

 Oftest med frugt. — Heller ikke denne art er opført i „Enu- 

 merantur plantæ Scandinaviæ*'. 



IJmhilicaria joustulata (L.) Hoffm. forma fenestrata n. f. Ved 

 Sydvaagnes i Mangers pgd. optraadte paa klipperne lige ved sjøen 

 og udsat for skumsprøitet fra denne en fra det vanlige temmelig 

 afvigende form. Den kan i korthed karakteriseres saaledes : Løvet 

 mindre udstrakt end hos hovedformen, tyndere, uden eller med 

 meget svagt udviklede glomeruler og blæreformigel forhøininger, men 

 i disses sted gjennemboret af talrige runde huller, der er kantede 

 a f en ca. V4 i^ii^^- bred bord af tæt sammenpakkede sortagtige 

 korn- eller papilleformige udvekster (ansats til glomeruler). — Blandt 

 de lichenologiske forfattere, jeg hidtil har havt adgang til at læse,, 

 har jeg kun hos Koeebee (i „Systema lichenum Germaniæ", pag. 

 94) fundet nævnt, at thallus hos Umhilicaria piisiulata som gam- 

 melt ofte er gjennemhullet. Men da andre fremragende lichenologer 



