] 4 Johan Havaas. [No. 5 



Auciqmria^ BetiiJa odorata m. fl. samt fjerner sig mere fra sjøen 

 og opover mod fj eldet. Sidstnævnte form har jeg ogsaa bemerket 

 paa flere steder i Ullensvangs pgd., men overalt bare i steril 

 tilstand. 



Pertusaria corallina (L.) Am. I indre Hardanger er denne 

 art temmelig almindelig baade paa større stene og paa berg lige 

 fra sjøen og opover tilfjelds, men aldrig bemerket med frugt. Paa 

 skorpen snylter ikke sjelden Sclerococcum sphærale Fr. 



Pertusaria glomerata (Ach.) Selmer. Paa Hardangervidden er 

 varieteten quaternaria Th. Fr. ikke sjelden og træffes især i 

 mængde paa Ravnaberg og ved Haarteigen. I Granvin har jeg 

 paa uddøde rodstubber af Salix hastata og andre mindre busk- 

 vekster i en høide af 700 m. o. h. samlet en eiendommelig varietet, 

 der med hensyn til sporernes antal stemmer overens med den af 

 NoEMAN opstillede varietas octomela, men afviger fra denne deri, at 

 disse hos mine eks. er betyd eligt mindre samt constant anordnede 

 i en enkel serie i de smale, cylinderformige sporesække. 



Pertusaria leioplaca (Ach.) Schaer. v. lævigata Th. Fr. Fore- 

 kommer sammen med hovedformen (v. tetraspora Th. Fr.), men 

 langt sparsommere paa flere steder i Granvin. 



Pertusaria coccodes (Ach.) Th. Fr. Hidtil kun bemerket i 

 Granvin, hvor den i steril tilstand er ganske almindelig paa ældre 

 stammer af Sorhus Auaqmria, Betula odorata, Populus tremula etc. 

 Frugtbærende har jeg kim paatrufifet den temmelig sparsomt paa 

 barken af Sorhus i løvskoglier ca. 300 m. o. h. -— Saavidt kan 

 sees er arten ny for Norges flora. 



Phlyctis ar gena (Ach.) Kbr. Denne i Norge temmelig sjeldne 

 art er meget almindelig i Granvin paa stammer af gamle løvtrær 

 især paa Q.uercus pedunculata og Fraxinus excelsior. Træffes ofte 

 steril, men tildels ogsaa rigelig frugtbærende. 



Sjjhyridiiim placophyUum (Wnhg.) Ih. Fr. Gaar ved Eide i 

 Granvin i steril tilstand og ved Isdal ved Bergensfj orden i fertil 

 tilstand næsten ned til havets niveau. 



Bæomyces rosens Pers. Synes at være almindelig i S. B. amt 

 fra de inderste egne til øerne ude ved vestkysten. I amtets øst- 

 lige dele har den fortrinsvis en alpinsk udbredelse og gaar kun 

 undtagelsesvis ned til ca. 300 m. o. h., men stiger i steril tilstand 

 paa Hardangervidden op til ca. 1200 m. o. h. I amtets vestlige 

 dele — f. eks. paa Radøen — gaar den derimod næsten ned til 

 selve strandbredden. Vakkert frugtificerende har jeg hidtil kun 



