10 Carl Fred. Koldenip. [Ko. 9 



Valestrand 12.44—4572 1 ,, • , x 



Voss 12.43-45 T^" angivelser) 



Skonevik. . 12.40—45 

 Odda 12.42 



De fleste af de her nævnte lokaliteter ligger i et strøg om- 

 kring Bergen, og da ogsaa intensiteten synes at være sterkest i 

 disse trakter, er det vel ikke urimeligt, at jordskjælvet skal have 

 tåget sin begyndelse her, en antagelse, der efter min formening og- 

 saa støttes ved de mange mindre skjælv, som optræder i umiddel- 

 bar forbindelse med det store hovedskjælv, og som netop er knyt- 

 tet til Bergens omegn eller, om vi heller vil, til det feit, som vi 

 geologisk talt bedst kunde betegne som Bergensbuernes strøg. 

 Herfra har det saa meget hurtigt forplantet sig udover til de øv- 

 rige dele af Bergens stift ; thi vi ser, tidsdifferencerne er ikke store. 



Jeg fremsætter denne hypothese om jordskjælvets udgangspunkt 

 med al reservation, idet jeg samtidig gjør opmerksom paa, at jeg 

 fra nogle lokaliteter i de trakter, jeg har kaldt Bergensbuernes 

 strøg, har 12.45 som tidsangivelse. JMen da en samvittighedsfuld 

 granskning af tidsangivelserne har vist mig, at der har været en 

 tendens til afrunding henimod 12.45, idet man ikke har stolet saa 

 akkurat paa sine ure, mener jeg, at disse par tidsangivelser ikke 

 kan tillægges større vægt. Særlig naar man erindrer, at det ikke 

 alene er tidsangivelserne, men ogsaa intensiteten, de ledsagende 

 smaaskjælv og den centrale beliggenhed, der udpeger nævnte strøg 

 som udgangszone. Paa tidsangivelser alene havde jeg ikke vovet 

 at bygge. 



At fastsætte bevægelsesretningen paa et sted er som bekjendt 

 ikke let, da de forskjellige opgaver man faar, er modstridende. 

 Aarsagen til disse forskjelligheder er dels at søge i feil i obser- 

 vationen, dels har enkelte kun angivet retningen saa omtrentlig, 

 men for en stor del tilfælde spiller ogsaa bevægelsens komplicerte 

 natur en vigtig rolle. Betragter vi meddelelserne fra Bergens by, 

 vil vi se, hvor forskjellig opgaverne kan være. Vi har her følgende 

 retninger: n.v. — s.ø., s.ø. — n.v., s. — n., n. — s., v. — ø,, s.s.ø. — n.n.v., 

 n.n.v. — s.s.ø., s.v. — n.ø. Det mangler, som vi ser ikke paa for- 

 skjellighed i angivelser, idet hele 8 forplantningsretninger er an- 

 givne. Der er dog herved at merke, at man foruden en bevæ- 

 gelse ofte føler den stik modsatte, og 6 af de hernævnte 8 ret- 

 ninger viser sig indbyrdes at være hinanden diametralt mod- 

 satte. De to øvrige retninger remlig v. — ø. og s.v — n.ø. skriver 



