1901] Coleoptera og Lepkloptera. ]_]_ 



Hvad nu først Coleopterne angaar, da kan man vistnok paa en 

 tidlig' vaarekskursion samle et r et anseligt antal arter af løbebiller, kort- 

 vingede og* snudebiller under stene og træstykker, under mose ved 

 foden af løvtrær o. lign. steder, men hvor faa arter Hydroporus og 

 Agabus linder man ikke i de talrige pytter og tjern, og hvorlidet 

 præsenterer der sig ikke i den bedste sommertid paa blomster og^ 

 buske, f. eks. paa de store skjærmplanter (Angelica og Anthriscus), 

 hvor der østenfjelds vrimler af træbukke, Cantharis og smaa phy- 

 tophage insekter, og heller ikke paa Salix, Corylus og andre løv- 

 trær er afvekslingen stor. Forgjæves vil man her søge en lang 

 række arter, der i det sydøstlige Norge, tildels endnu omkring 

 Trondhjem og enkeltvis endog langt ovenfor polarkredsen, hører til 

 de mest fremtrædende former, f. eks. Carahis hortensis, Bemdium 

 4-macidatum, doris, Amara ingenua, eurynota, Calathas micro- 

 pterus, erratus, Staphylinus cæsareus, Kecropliorus vesjrillo, Cetonia. 

 aurata, Aphodius pusillus, Anobium pcrtinax, Cantharis fusca, rustica, 

 Grypidius eqriseti, Gaurotes virginea, Adimonia tanaceti, Clythra 4 

 punctata, Coccinella 5-punctata, og dertil, som rimeligt er, største- 

 parten af de til bartrær især granen knyttede arter. 



Forholdsvis bedst repræsenterede er Carnivora med 89 species 

 (68 Carabicider, 21 Bytiscider), Rhynchoplwra med 61, og de 84 

 Brachelytra vil fremtidige undersøgelser visselig mere end for- 

 doble. Paafaldende artsfattige er slegterne Elaphrus med kun 1 

 art (3 ved Tromsø), Bembidkim med 7 af Norges c. 40 species 

 (Tromsø omegn har hele 13), Amara med 8 (9 ved Tromsø), 

 Harpalus med 3, Hydroporus med 10, Ilybius med kun 1 og Agabus 

 med 5 (Tromsø har 8). Som i den arktiske region er ogsaa Bamel- 

 licornia yderst faatallige, saaledes har jeg af den artrige Apihodius 

 ikke kunnet paavise mere end 7 (ved Tromsø ligeledes 7), ligesaa 

 Longicomia med kun 11 arter (i Saltdalen 24), og Phyiophaga er 

 forholdsvis heller ikke bedre repræsenterede, idet Donacla kun har 

 1 art af Skandinaviens 26, Cryptocephalus endog ingen, Chrysomela 

 blot 5 species. Af pragtbiller (Buprestidæ), som forøvrigt er meget 

 faatallige hos os, har jeg ikke kunnet opdrive en eneste repræ- 

 sentant. 



Vender vi os nu til Lepidopterne, bliver indtrykket af stor 

 fattigdom kanske endnu sterkere end for Coleopternes vedkommende ; 

 de solelskende sommerfugle kan jo i Bergens regnfulde kjølige klima 

 neppe linde gunstige betingelser for en rig blomstring. Det skulde 

 regnes for et meget tilfredsstillende udbytte, om man fra en dags 



