156 J- Sparre Schneider. [No. 1 



været ledet af den ringe størrelse, hvori den endog staar tilbage 

 for orbona, medens comes jo næsten er dobbelt saa stor. Yed denne 

 anledning foreligger kun det af Lié-Pettebsen klækkede stykke, 

 men jeg har en rigtignok maadelig koloreret afbildning af et af 

 Sølsbeegs eksemplarer, som tidligere var i mit eie, men nu tilhø- 

 rer universitetsmuseet, og ved en fornyet prøvelse kommer jeg ikke 

 til andet resultat, end at det maa være comes i en af klimatet dege- 

 nereret form. , 



For denne forandrede opfatning taler først og fremst mange- 

 len af de 2 (eller 3) skarpt sorte pletter i forringernes fremkant, 

 der er saa karakteristiske for orbona, men aldrig lindes hos comes, 

 dertil kommer forringernes underside, der som hos comes er næsten 

 helt overdragen med graasort, medens den hos orbona i midten er 

 gul, udåd skarpt begrænset af en stor firkantet sort flek, ellers 

 falder det mig vanskeligt at fremhæve nogen karakter, som bestemt 

 peger i den ene eller den anden retning. Størrelsen hos det fore- 

 liggende eksemplar (han) er 38 mm., den gamle tegning er lidt 

 større. Forkroppen er ensfarvet graasort, bagkroppen graagul, 

 fremvingerne ensfarvet graasorte som thorax, med meget utydelige 

 tegninger, dog sees om end svagt antydede, de sædvanlige tverlinjer 

 •og pletter. Paa den gamle afbildning er ring- og nyrepletten frem- 

 stillet ganske skarpt sorte omgivne af en lysegul ring. Bagvin- 

 gerne er meget blegt gule, ved roden let graaagtigt skyggede, med 

 bredt sort baand langs udkanten og en næsten lige og smal maane- 

 plet, meget bredere fremstillet paa den gamle tegning. Paa under- 

 siden er fremvingerne graa med gulagtig ud- og fremkant, bagvin- 

 gerne omtrent som paa oversiden, men indenfor det brede sorte 

 baand løber en fin sort bølgelinje over næsten hele vingens 

 bredde, som jeg kun har seet svagt udviklet hos aberrante comes fra 

 Skotland, medens den fattes saavel hos orbona som den typiske 

 comes, og denne karakter bør kanske ogsaa tillægges nogen vægt. 

 Den nye varietet kan karakteriseres saaledes: 



„Agrotis comes Hb. var. bergensis Spabee Schneideb. Sordide 

 griseofusca, abdomine dilutiore; alis anticis concoloribus maculis 

 ordinariis strigisque fere obsoletis, alis posticis pallide flavis, fascia 

 lata lunulaqve nigris ut in forma typica, subtus striga tenui undulata 

 infra fasciam ornatis. Expansio alarum 38 mm." Habitat circa 

 Bergen rarius, 3 specimina solum lecta. Specimen etiam in Nord- 

 fjord d. 29 juli 1899 dom. Lie-Pettebsen invenit, specimen 5tum 

 ad Torp in Jarlsberg 22 juli 1892 lectum in collectione universitatis 

 Kristianiæ exstat. 



