1901] Coleoptera og Lepidoptera. 181 



over hele landet lige til Sydvaranger, men observationerne er endnu 

 noget sporadiske, saa der fremdeles resterer 8 amter, fra hvilke 

 endnu ingen opgaver foreligger. 



33. Cheimatobia brumata L. 



Den berygtede frostmaaler synes heldigvis at være temmelig 

 sjelden ved Bergen. En enkelt hun fangede jeg paa Nordnæs 27de 

 november 1870, Lie-Pettersen op fører den som ikke almindelig, 

 men har dog seet den i antal høsten 1900 ved Hop. 



Hidtil har brumata kun været anført fra 7 amter i det sydlige 

 og mellemste Norge, nordligst under 63°, men det har efterhaanden 

 vist sig, at den sikkerlig er udbredt overalt lige til Tromsø høide, 

 og at den heroppe maa betragtes som en af løvskogens aller far- 

 ligste fiender. Da jeg agter i en speciel opsats at behandle dens 

 merkelige herjinger paa skogen i Tromsø amt, skal her kun gjøres 

 opmerksom paa, at vi her nord alene har brumata og ikke boreata 

 Hb., som tidligere antaget; denne sidste er endnu kun kjendt fra 

 Akershus og Hedemarken. I Sverige er brumata ikke iagttaget 

 ovenfor 60de grad, men det kan neppe slaa feil, at den ogsaa her 

 vil findes paa arktisk omraade. 



34. Lygris prunata L. 



Af H. Jæger blev den fanget i en have paa Nordnæs i august 

 1870; Lie-Pettersen anfører den ogsaa som sjelden. 



Med sin næringsplante, Bibes, udbredt over hele landet lige 

 til Sydvaranger, kun fra Jarlsberg og L aur vik, Stavanger samt N. 

 Bergenhus foreligger ingen observationer. 



35. L. testata L. 



Blev aldrig bemerket i de tidligere samleaar, vistnok nærmest 

 fordi vi altid var fraværende i dens egentlige flyvetid, medens Lie- 

 Pettersen derimod har fundet den meget almindelig omkring Ber- 

 gen, saavel paa fastlandet som paa Askøen. Fra sidstnævnte loka- 

 litet besidder jeg 2 haneksemplarer fangede i 1896; de er af samme 

 størrelse, men noget mørkere end vore andre norske stykker. 



Udbredt op til Lødingen under 68 ° 2-1' ; fra 5 af amterne søn- 

 denfor foreligger ingen iagttagelser, efterat N. Bergenhus og Stavan- 

 ger senere er kommen til. 



