1901] Coleoptera og- Lepidoptera. 197 



Spredt op til Saltdalen (66° 50'), og som det synes mere ud- 

 bredt vesten- end østenfjelds; fra 6 af amterne søndenfor Salten 

 foreligger endnu ingen iagttagelser. 



16. C. myellus Hb. 



Vistnok sjelden. Lie-Pettebsen har samlet den paa Askøen, 

 og paa vore fælles udflugter til Munkebotn og Heidalen 7 — 8 juli 

 1896 tog vi flere friske eksemplarer. 



Hidtil var den nordligst af mig funden i Bardodalen (ca. 69°), 

 men den op gives ogsaa nylig at være tåget i Alten (70°) af engelske 

 entomologer; endnu resterer 8 amter, hvorfra ingen observationer 

 foreligger. Efter Staudingeb & Wockes store katalog af 1871, 

 hvor udbredelsen kun omfatter „Europa central., Fennia & Armenia", 

 skulde den nærmest maatte ansees for en sydlig (boreal) form, men 

 efter hvad man nu kj ender til dens forekomst, bør den kanske 

 hellere opfattes som et subarktisk element. 



17. C. margaritelius Hb. 



I tidligere samleaar blev den aldrig bemerket, vistnok fordi vi 

 ikke besøgte dens rigtige flyvepladse, som er sumpige enge, men 

 efter Lie-Pettebsens undersøgelser er den et ganske almindeligt 

 insekt omkring Bergen, og i juli 1896 havde jeg selv anledning til 

 at gjøre samme erfaring, navnlig fløi den i stor mængde paa Ask 

 9de juli. De 5 medbragte eksemplarer stemmer i enhver henseende 

 med nordtyske stykker, men er gjennemgaaende større end arktiske 

 individer. 



Udbredt op til Alten (70°), men ikke iagttaget østenfor Nord- 

 kap; ved en forveksling med furcaieUus er den tidligere feilagtig 

 ogsaa bleven anført fra Sydvaranger. Kun fra 4 amter foreligger 

 endnu ingen observationer, idet jeg efter Sandbergs optegnelser 

 har kunnet udfylde rubrikken Kristians amt, og Lie-Petteesen 

 tiltøier N. Bergenhus og Stavanger. 



18. C. furcatellus Zett. 



Af denne rent arktisk-alpine art har Lie-Pettebsen fundet et 

 enkelt stykke paa Fløifjeldet, og uden tvivl forekommer den i en 

 passende elevation paa alle Bergens fjelde. 



