^4 0. Nordgaard. [No. 3 



sommeren paa disse lokaliteter kun i nødsfald fiske eller anden 

 føde. I juli 1878 undersøgte jeg ved fiskeværet Store Tamsø i 

 Porsangerfjorden flere hundrede individer paa enkelte dage, da netop 

 de nævnte crustaceer manglede; ventrikelen af de fangne individer 

 var enten tom, eller fyldt med yngel af Mallotus villosus, Clupea 

 harengus eller Ammodytes tobianus." G. 0. Sårs (10, p. 40) fandt 

 i juli' 1867 i Lofoten baade seimort og skreiunger i storseiens mave. 

 P. Olsson (9, p. 8) angiver at have fundet i maver af sei Clupea 

 harengus, Gadus æglefinus, Gadus merlangus, endvidere crustaceer, 

 muslinger og annelider. 



I et brev til den danske botaniker Hornemann skriver P. W. 

 Deinboll fra Vadsø den 9. november 1818 (Se Ove Dahl, 4, p. 

 24): „I begyndelsen af juni opfyldes gjerne fjorden (o: Varanger- 

 f jorden) af en uhyre vrimmel af Astacus harengum (rødaat eller kril 

 her kaldet) 1 ). Nu følger seien (Gadus virens), der i samlet klynge 

 søger mod strømmen op paa grandene, især de to store seigrunde, 

 der ligger tæt ved Yadsø. Den fanges der med synkenot, der ud- 

 spendes mellem 4 baade og nedsænkes paa granden, osv." — 



Foruden de allerede nævnte iagttagelser af maveindholdet hos 

 sei kan anføres,' at jeg i oktober 1896 paa yttersiden af Sotra 

 under forsøg paa at fiske laks ofte fik storpaler (43 — 48 cm.) i 

 kilenoten. Maveindholdet var her brisling (Clupea sprattus) og 

 smaasild. 



Det er utvilsomt, at Collett har ret, naar han siger, at det 

 store sommerfiske af sei i Nordland og Finmarken betinges af den 

 uhyre mængde, hvori Boreophausia inermis optræder. Det kan vist- 

 nok ogsaa siges, at granden til, at der paa vestkysten længere mod 

 syd ikke foregaar * noget tilsvarende rigt seifiske, er at omtalte 

 schizopod der mangler. Den har heller ikke nogen erstattende 

 stedfortræder. Det vil derfor være af betydelig interesse at studere 

 denne schizopods livsforhold. Hidtil ved man ikke saa særdeles 

 meget desangaaende. Sikkert synes det at være, at B. inermis 

 optræder ved de nordlige kyster temmelig regelmæssig hver sommer 



!) Ved rødaat forstaar man nu Calanus finmarchictis og ved kril vistnok i 

 almindehghed Boreophausia inermis. Astacus harengum er rimeligvis synonym 

 med en af disse. (Ng.'s anmerkning.) 



