1901] Oplysninger om seiens vekst og- aate. 15 



i betydeligt antal. Og denne vigtige krebs gaar lige op i vand- 

 skorpen. Under planktontagning den 12 A 1899 i Malangen saaes 

 en mængde eksemplarer af en schizopod drive med strømmen lige 

 i våndets overflade. I planktonet ligeledes en mængde schizopodeg 

 i forskjellig udvikling. Nævnte schizopod havde sorte øine og røde 

 pletter ved basis af svømmetødderne, men var ellers ganske farveløs 

 og gjennemsigtig. Det viste sig senere at være Boreophausia iner- 

 mis. Det tør hænde, at schizopodeggene ogsaa tilhørte denne art. Jeg 

 har ikke havt anledning til at undersøge seiens maveindhold nord- 

 paa om sommeren, men vinteren 1899 fik jeg af handelsmand Bull 

 i Repvaag (Porsangerfj.) endel maveindhold af sommersei. Det viste 

 sig at beståa udelukkende af Boreophausia inermis. Om høsten fore- 

 gaar ogsaa tildels, et rigt seifiske i fjordene nordpaa. Saaledes 

 gjordes høsten 1898 et stæng paa 34000 storsei i Komagfjord i 

 Finmarken. Ogsaa i Lofoten gjøres tildels større stæng om høsten. 

 Saaledes blev der i december 1900 sat et rigt stæng af sei (hvori- 

 blandt ogsaa endel torsk) i Raftsundet. Paa samme tid fandt fiske 

 efter blæksprat (Ommatostrephes todarus) sted. 



Jeg antager at disse seiens høstvandringer er at forklare saa- 

 dan, at den i stimer foretager jagt paa sild og blæksprut. 



Under lofotfisket er seien almindeligvis forløber for torsken. 

 Det er saaledes en sandhed, som ligger til grund for det gamle mund- 

 held: „ torsken og seien gaar samme veien." 



For Borge (paa yttersiden af Lofoten) begyndte man saaledes 

 linefisket den 7. clecember 1899, fangsten var da kun nogle faa sei. 

 Inden aarets udgang havde man 8 trækningsdage og fangsten var 

 kun sei, enkelte dage optil 500 st. pr. baad og almindeligt 200—300, 

 andre dage smaat. I januar begyndte ogsaa en og anden torsk at 

 optræde sammen med seien. (Lofotposten, 22 /i 1900). Jeg har 

 tåget dette med, fordi jeg tror, ovenstaaende betegner et almindeligt 

 fænomen. 



I december begynder seiens gydeopsig til vore nordlige kyster, 

 hvor der foregaar et tildels rigt fiske. Seien kommer før, gyder 

 før og reiser før torsken tilhavs igjen. 



Om vinteren er det smaat om Boreophausia, istedet tager seien 

 Nyctiyhanes, diverse amphipoder, Ommatostrephes, osv. Længere syd 

 paa landets vestkyst foregaar ogsaa seiens gydeindsig før torskens. 



Saaledes fiskes der i januar maaned tildels adskillig sei paa 

 Bergens høider. Jeg har undersøgt maveindholdet af diverse eks- 



