H. Schetelig. [No. 5 



dets hele tykkelse — var nemlig- af en noget mørkere farve end 

 ovenfor, og skiltes fra det overliggende lag ved en sort stribe, dan- 

 net af forkullede plantedele. Denne strakte sig jevnt horizontalt 

 over hele det undersøgte areal og syntes nærmest frembragt ved en 

 græsbrand. I den dybere, mørke del af torven fandtes enkelte old- 

 sager, delvis lige under den mørke stribe, men aldrig over. 



D^t synes uantageligt, at disse stenstykker oprindelig skulde 

 være afleiret dybere nede, og senere paa en eller anden maade 

 skudt op i torven. Jeg kan da ikke paa anden maade forklare 

 deres forekomst der, end ved at antage, at stenaldersfolk har levet 

 her helt ned i en tid, da bopladsen blev dækket af vegetation paa 

 myrlændt grund. Myrdannelsen forudsætter, at pollen da ikke mere 

 stod i forbindelse med sjøen, og derved ophørte vel ogsaa de sær- 

 lige naturforhold, som fra først af bragte stenaldersfolk til at slaa sig 

 ned paa stedet. Bebyggelsen synes da, som den sorte stribe i 

 torven antyder, afsluttet ved en afbrænding af hele pladsen. 



Ved torvens øvre lag var i arkæologisk henseende intet at 

 merke. Torvarten synes nærmest at tilhøre den gruppe, som 

 kaldes startorv. Denne hører til de mest langsomt voksende torvarter. 

 En udtaget prøve indeholdt af bestembare planterester kun smaa- 

 nødder af Comarum palustre og særlig adskillige frugter tilhørende en 

 ikke nærmere bestemt art stargræs (carex, af gruppen disUgmaticae. 1 ) 

 Desuden fandt jeg flere gange under gravningen større og mindre 

 stykker af birkenæver. I mands minde har myren ligget brak,, 

 dækket af stargræs, indtil den nuværende eier begyndte at dyrke 

 den og saaledes opdagede de oldtidsminder, som laa skjult under.. 



Jeg skal til slutning kortelig omtale de fundne oldsager, som 

 netop gir fundet dets eiendommelige karakter og muligens tør 

 bidrage til dets kronologiske bestemmelse. 



Materialet bestaar omtrent udelukkende af stensager. Hidtil 

 er der nemlig kun fremkommet ét lid et lerskaar, fundet af gaar- 

 dens eier efter min afreise. Mig lykkedes det -ikke trods den stør- 

 ste omhu &t finde spor af lerkar, lige saa lidet som jeg traf orga- 

 niske rester — ben, skjæl e. 1. — fra menneskers maaltider. Led- 

 ninger af sidstnævnte slags manglede ogsaa paa den af professor 

 Gustafson undersøgte boplads Holeheien paa Jæderen; 2 ) der fand- 

 tes derimod en mængde lerskaar, dog væsentlig samlet paa og ved 



a ) Di^se botaniske bestemmelser skyldes kand. Jens Holmboe, som vel- 

 villig har undersøgt en hjembragt torvpvøve. 

 2 ) Bergens Museums Aarbog 1899 no I. 



