1901] Et bosted fra stenalderen paa Bømmeløen. 9 



gruerne. Man tør derfor have haab om, at lerkar ogsaa kan fin- 

 des ved fortsatte gravninger paa Yespestad. 



Den eiendommelighecl som væsentlig præger dette fand er 

 flintens overordentlig sparsomme forekomst. Af virkelige flintred- 

 skaber fandtes kun en liden dobbeltskraber, nogle faa smaastykker 

 med tilhugget skrabereg og en del flekker. Det sees ogsaa, at den 

 sjeldne flint har været udnyttet i størst mulig udstrækning ; selv 

 ganske smaa knolder af daarlig flint er ikke vraget som raama- 

 teriale. 



Flint er ogsaa meget sjelden paa disse kanter, og man har, 

 som det sees af fundet, langtfra kunnet faa den tilført i tilstræk- 

 kelig mængde til at fylde det daglige behov for stenmateriale. 

 Dette udelukker naturligvis ikke, at man har skaffet sig enkelte 

 færdige flintsager; saadanne findes ofte enkeltvis paa steder, som 

 er ligesaa fattige paa naturlig flint. 1 ) Det vil imidlertid ikke være 

 uden interesse, om vi kan paavise, hvorledes man her har skaffet 

 sig den nødvendige sten, om man har vendt sig til rullestene, som 

 findes i mængde og er let tilgjængelige, eller om man har udsøgt sig 

 brugelige stenarter i fast fjeld. 



Spørgsmaalet er løst ved en geologisk undersøgelse af de til- 

 huggede stenstykker, idet museumsstipendiat kand. Carl Fred. 

 Kolderup velvillig har overladt mig følgende udtalelse: 



„Efter anmodning har jeg nærmere undersøgt Yespestadfundets 

 stenmateriale. Det viste sig ved denne undersøgelse, at den over- 

 veiende del af det tilhuggede materiale bestod af en bergart, der 

 maaske bedst kunde betegnes med navnet grønsten. Bergarten, 

 der makroskopisk er mørk grøn og næsten tæt, viste sig under 

 mikroskopet at beståa af en jernerts, grøn hornblende, epidot, zoi- 

 zit og maaske lidt kvarts, der imidlertid optraadte i saa smaa korn, 

 at den var vanskelig med sikkerhed at bestemme. Bergarten var 

 omgivet af en forvitringshud, der mindede sterkt om visse diaba- 

 sers, og jeg antager ogsaa, at en diabas har været moderbergar- 

 ten. 2 ) De fleste prøver viste ikke tegn til skifrighed, medens en 

 saadan tydelig kunde paavises hos andre. 3 ) Lignende bergarter 



1 ) Kfr. f. eks. den udmerkede fiintespids B 5075, fundet ved Mosterhavn 

 et par mil nordligere paa Bømmeløen ; Aab. 94 s. 169. Ogsaa paa Vespestad, 

 skal der for 3 — 4 aar siden være fundet en spydspids, muligens af flint ; den 

 blev bortkastet. 



2 ) Den ber beskrevne bergart er brugt til alle fundets økser og gjenfin- 

 d.es i den aller største del af de øvrige bearbeidede stenstykker. 



3 ) Deriblandt spydspidsen, fundbeskrivelsen no. C 15. 



