1901] Et bosted fra stenaldeven paa Bømmeløen. H 



gere fund ved Kristiania*; jorden, særlig om den rige boplads ved' 

 Nøst vet, Aas pgd., Akershus amt. 1 ) Dog er Vespestadfundet 

 sandsynligvis yngre, at dømme efter de mere udviklede øksef ormer. 

 Ganske lignende økser fandtes ogsaa paa Hole heien, hvor enkelte 

 splinter af sleben flint bestemt henviser os til den yngre stenalder. 

 Et enkelt træk synes imidlertid at tale for, at disse bopladser frem- 

 deles tilhører en tidlig del af perioden. 



Yed redskabernes fremstilling har nemlig tilhugning og slib- 

 ning været omtrent eneraadende; den ellers saa almindelige frem- 

 gangsmaade at danne stykkets form ved en gradvis afknusning af 

 overfladen, 2 ) kan bare paavises ved et eneste redskab, en liden øks 

 af formen Rygh fig. 12. Denne teknik er ogsaa ukjendt blandt 

 sagerne fra Nøstvet og Holeheien. Hvis man her tør gjøre en 

 analogislutning fra forholdene i Danmark, skulde denne omstæn- 

 dighed henvise cle nævnte fund til en forholdsvis tidlig del af den 

 yngre stenalder. 



Inden jeg gaar over til fundbeskrivelsen, vil jeg indføre en be- 

 merkning om den ., arktiske" stenaldersgruppe i anledning af, at 

 ogsaa Vespestadfundet har bragt en skiferspids af dette slags. Den 

 ældre opfatning antog, at alle skifersager, ialfald kniver, spyd- og 

 pilespidser, havde tilhørt den lappiske stenkultur; og endnu i 1896 

 synes dr. Sofus Muller at gaa ud fra, at de skifersager, som An- 

 des sydlig paa den skandinaviske halvø, er tilført nordenfra, fra de 

 landsdele, som dengang var befolket af lapper. 3 ) Det nye fund 

 kan her bringe en værdifuld oplysning, idet den geologiske under- 

 søgelse har godtgjort, at spydspidsen er lavet af sten, som fore- 

 kommer i fast fjeld paa stedet; det sees ogsaa, at denne skiferart 

 har været bearbeidet i store mængder paa bopladsen. Yi har her 

 et nyt eksempel paa en arktisk form i direkte forbindelse med en 

 boplads fra den skandinaviske stenalder. 



Prof. 0. Rygh, som først fremsatte teorien om den arktiske 

 stenaldersgruppe, var aldrig blind for de vanskeligheder, som knyt- 

 ter sig til forklaringen af de arktiske formers forekomst over hele 



3 ) Aab. 79 s. 199; Supplementer i følgende aar. 



2 ) Se S. Muller. Nye stenalders former XII; Aarb. f. nord. Oldk. 1896 

 s. 397 ff. særlig udtalelsen s. 399. — Hvad der s. 398 berettes fra Bornholm 

 om raat udkløvede økser af grønsten og sandsten, svarer ganske til redskaberne 

 i de nævnte norske fund, typer som i det hele er almindelige paa Vestlandet. 

 Af Vedel : Etterskrift, s. 3, fig. 5. 



3 ) Aarb. f. n. Oldk. 1896. s. 312. 



