v, 



aaren 1899 opfordrede dr. Brunchorst mig til at anstille 

 undersøgelser angaaende klipfiskesoppen, hvis natur og udbredelse 

 endnu ikke var tilstrækkelig belyst. Før man kunde skride til den 

 praktiske side af sagen, den at udfinde midler til at beskytte fisken 

 mod soppen, gjaldt det at opklare enkelte dunkle punkter i soppens 

 naturhistorie. 



Den mig tilgjængelige literatur om soppen bestaar af dr. Brun- 

 chorsts af handlinger om „Klipfiskens mugsop", offentliggjort i „Norsk 

 Fiskeritidende" for 1887—88—89 og dr. Olav Johan-Olsens bro- 

 chure „Sop paa klipfisk", Kristiania 1887. 



Dr. Olav Johan-Olsens arbeide bestaar nærmest i laboratorie- 

 studier over soppens udviklingshistorie. Dr. Brunchorst har der- 

 imod ved siden af de botaniske undersøgelser arbeidet meget med 

 forsøg for at konstatere soppens tilstedeværelse i pakboderne. 



Ved dr. Olav Johan-Olsens og dr. Brunchorsts arbeider var 

 det bleven bragt paa det rene, at klipfiskesoppen, enten man nu kalder 

 den Torula pulvinata eller Wallemia ichtyophaga er en form, som i sin 

 vækst adskiller sig fra andre mugsoppe derved, at spiringen, iste- 

 detfor at foregaa ved direkte udskyden af hyfetraade fra udelt 

 spore, foregaar paa den maade, at sporen svulmer op til sin firdob- 

 belte størrelse, hvorefter den deler sig i to celler, der videre ud- 

 vider og deler sig. Naar der paa denne maade har dannet sig en 

 større eller mindre celleklump, skyder de yderstliggende celler ud 

 hyfer, der dels gaar ned i substratet, dels op i luften, hvor de at- 

 snører sporer. 



Det gjaldt nu at underkaste spiringen en indgaaende under- 

 søgelse, ligeledes at faa rede paa soppens forhold til næringsmedier 

 af forskjellig sammensætning. Af særlig interesse var det atunder- 

 søge den indflydelse, næringsmediets saltgehalt udøvede paa plantens 

 vekstforhold. De praktiske spørgsmaal, hvortil jeg regner analyser 

 af pakboder, tørrepladse, fisk etc, idetheletaget spørgsmaal, der an- 



