24 Kr. Høye. [No. 7 



alligevel var der saa rigelig igjen med levedygtige 

 sop sp orer. 

 6. Tørreplads. Her var fisken færdigtørret og indlastet i fartøi. 

 Analysen af berget gav som resultat paa 4 m. 2 

 2 sopsporer. 



Disse tørrepladsanalyser er meget oplysende. De viser os, at 

 tørrepladsen kan være fri for sop i vintermaanederne, og at soppen 

 optræder igjen med den nye raafisk. Det viser sig, at sopmæng'- 

 den under tørringen tiltager udover sommeren og høsten, og at tørre- 

 pladsene paa den tid spiller en meget væsentlig rolle i smitten. 



Den fisk, som tørres saa sent, blir under sin henliggen paa tørre- 

 pladsen saa udsat for smitte fra bergoverfladen, at soppen ofte er 

 temmelig udviklet, før den blir oplagt paa pakbod. 



Skjønt man ikke uden videre kan anvende det bevis, de oven- 

 nævnte analyser giver os, paa alle tørrepladse, er man dog beretti- 

 get til at nære sterk mistanke mod alle de paa tørrepladsen opførte 

 skur og boder og de ved tørringen benyttede flager, presenninger 

 etc. Ligesom pakboderne i byerne og alt hvad der forøvrigt kom- 

 mer i berøring med klipfisken, er der en til vished grænsende sand- 

 synlighed for, at alt dette ogsaa er besmittet med levedygtige sopsporer. 

 Har man en tørreplads, hvor man driver tørring saa langt ud paa 

 sommeren og høsten, at soppen viser sig paa fisken, mens den 

 ligger paa berget, kan man være sikker paa, at man, hvis denne 

 fisk blir lagret i boden, næste aar ligeledes faar sop paa sin 

 fisk, selv om dens udvikling ikke foregaar saa hurtig, at man kan 

 se den med blotte øine, det vil jo i væsentlig grad afhænge af tem- 

 peraturen. 



Fra den første vaartørring fremover til høsten gaar de paa tør- 

 repladsen beskjæftigede folk ud og ind i boden, alt hvad de tager 

 i er besmittet med sop; deres klæder, deres redskaber. De første 

 partier fisk afskibes. Paa grund af det kolde veir kommer de paa 

 dem liggende sopfrø ikke til udvikling og fisken noteres som sopfri. 



Eftersom tiden gaar og veiret bliver varmere, gaar udviklingen 

 raskere for sig. De paa enhver tørreplads tilstedeværende ofte 

 mikroskopiske smaadele af fisk, der ligger igjen, udgjør tilstrække- 

 lig næring for den haardføre og nøisomme plante, den flyver usyn- 

 lig udover, bredes med lufttrækket, sætter sig fast overalt og er til- 

 sidst over det hele berg. 



