6 O. J. Lie-Pettersen. [No. 8 



emplarer; men af saadanne var der ved min ankomst (i de første 

 dage af juli) ikke saa lidet. 



Af de to observere satyrider 1 ) var Erebia lappona. der jo er 

 en udpræget alpin art, særlig hyppig mellem 2500 f od og 4000 fod 

 og saaes ofte siddende ubevægelig, næsten som i dvale paa snefon- 

 nerne. Paa begge skraaninger af den til ..Jøkelen" førende Isdal 

 iiøi den især i mængde i dverkbirk- og vidje-snaret, som her paa 

 store strækninger dækker bunden. Dens nære slægtning E. ligea, 

 som ikke gjerne overskrider birkebeltet, var især rigelig forhaanden 

 i birkelierne, hvor det myldrede af dem i alle solbakker. De før- 

 ste eksemplarer observerede jeg 8de juli. og i løbet af omtrent en 

 uge havde arten udfoldet en individrigdom, som var næsten fæno- 

 menal. Den syntes at kulminere omkring midten af maaneden, og 

 efter denne tid var det sjeldnere at finde ganske rene eksemplarer. 

 Artens forkjærlighed for kurvplanter var ganske iøinefaldende. 

 Hyppigst saaes den paa hierarcier særlig den vakre Hieracium 

 aurantiaeum, paa hvis smukke orangefarvede kroner ogsaa flere r af 

 de andre rhopalocerer, særlig Arg. aglaja, yndede at slaa sig ned. 

 Selvfølgelig var ogsaa Leontodmi hyppig besøgt. Foruden kompo- 

 siterne var de enorme ansamlinger af Geranium silvaticum en yndet 

 tumleplads saavel for E. ligea som flere af lycæniderne, medens E. 

 ligea var den eneste af rhopolocererne, der saaes at Obesøge den af 

 de alpine humlearter saa sterkt udbyttede Aconitum septentrionale, 

 hvis vældige masser paa enkelte steder fuldstændig bedækkede sten- 

 urene paa de mod syd og vest vendende skraaninger. 



Før jeg gaar over til at omtale de andre grupper, vil jeg endnu 

 fæste opmerksomheden paa en anden eiendommelighed ved de paa 

 Hardangervidden flyvende dagsommerfugle, nemlig den omstændig- 

 hed, at de alle i udpræget grad er heliophile. Denne deres fælles 

 egenskab giver sig paa den forunderligste og mest iøinefaldende 

 maade tilkjende, saasnart solen, om blot for nogle øieblikke, skju- 

 ler sig bag skyerne. Har det paa engene eller lyngmarkerne ved 

 middagstid været aldrig saa livligt med myriader af omkringtum- 

 lende sommerfugl , ikke før har skyggen af en sky trukket sig hen 

 over landskabet, saa daler som ved et trylleslag hele skaren ned i 

 græsset eller mellem buskene, og alt ligger i nogen tid som i en 



Y ) Saavel Pararge mæra som Coenonympha pcwiphilus og JSpinephele janira 



fløi i den øvre del af Maabødalen til helt op under Vøringsfossen, men er 

 ligesom de øvrige der observerede sommermgle ikke medtaget lier. 



