10 O. J. Lie-Pettersen. [No. 8 



allerede bleven paavist af Hayaas. der har tilsendt Bergens museum 

 -et eksemplar af A. melaleuna, fanget tilfjelds i Granvin, og det er 

 "heller ikke sandsynligt, at den skulde mangle paa Vidden. At jeg 

 ikke kunde linde hverken denne eller andre Anarta-arter, beror 

 vistnok paa ganske tilfældige omstændigheder. Disse sommerfugle 

 optræder jo undertiden i mængde, medens de til andre tider ikke 

 er at se. 



Agrotis cuprea var her som i tiere andre fjeldtrakter i bevæ- 

 gelse midt om dagen, men fandtes dog hyppigst siddende og suge 

 i blomsteine, foruden i de ovenfor nævnte især paa Hieracium au- 

 rantiacum, H. alpinum og flere andre Hieracier samt paa Leonto- 

 don\ men af andre natflyarter var Plusia gamma den eneste, der 

 observeredes i nogle faa temmelig friske eksemplarer besøgende den 

 uhyre rigdom af skogstorkenæb (Geranium silvatieum), der sammen 

 med Aconiium og Epilobium angustifolium formelig dækkede sten- 

 ■ urene langs fjeldsiderne. 



I maalergruppen er Prodos corasina, Pygfnæna f asea og muli- 

 gens ogsaa Cidaria munitata de typiske hoifjeldf ormer, og disse 

 manglede naturligvis heller ikke paa Hardangervidden. Af den 

 førstnævnte lik jeg dog kun et eneste eksemplar, medens P. f asea der- 

 imod paa enkelte steder for eksempel ved Kleivasæter i Isdal var 

 temmelig tallig og boltrede sig i solskinnet sammen med Erebia 

 lappona og Zygæna extdans. 



Af de andre forefundne maalere kan neppe nogen siges at være 

 udpræget alpine, om end rigtignok flere, som Cidaria cæsiata og 

 C. montanata samt vel ogsaa C. minorata, i almindelighed er knyt- 

 tet til bergtrakter eller kanske rettere stenet terræn. Det samme 

 er vel ogsaa til en vis grad tilfældet med Acidalia fumaria og 

 Cidaria silaceata. Alle disse arter er dog mere eller mindre hyp- 

 pige ogsaa i lavlandet. 



Den absolut talligste af de nævnte maalerarter var Cidaria 

 cæsiata, der her — som ellers overalt, hvor den forekommer — 

 holdt sig paa bergvæggene og i det hele paa sten, hvormed dens 

 vingefarve og tegning stemmer saa fuldstændig overens, at den 

 næsten er umulig at op dage, før den flyver af. Om dagen kunde 

 jeg fra bergvæggene jage den frem i uhyre skarer. Dens flyvetid 

 indtraf om aftenerne fra kl. omtrent 9 til IOV2, undertiden lidt 

 senere. Om dagen fløi den aldrig, med mindre den blev opjaget. 



Cidaria montanata var allerede i begyndelsen af juli saa om- 



