E. Jørgensen. [No. 9 



(f. eks. i Etne). Derimod synes den at mangle i de indre dele af 

 Hardangerfjorden eller i det mindste at være meget sjeldnere her. 



Videre vil den sikkert findes mere udbredt i f j eldene ved Sam- 

 nangerfjorden, i fjelddistrikterne i Ytre Sogn, Søndfjord og Sønd- 

 møre. 



Nord for Trondhjemsf jorden synes den enten at mangle aldeles 

 eller i hvert fald at være meget sjelden. 



Arten ynder nordskraaninger (jeg mener skraaninger, der vender 

 mod nord) ;og nordvestskraaninger eller trange skyggefulde dale, 

 hvor den synes at trives udmerket i de store tuer af Racomitrium 

 lanuginosum, som er saa almindelige paa saadanne steder. Som 

 regel optræder den først i en høide af omtrent 300 meter; dog 

 viser den sig ofte lavere, indtil faa meter over havnaden, men synes 

 dog paa saadanne steder som regel at forekomme sparsomt. I urer 

 under bratte fjelde gaar den dog som regel langt ned. Dens høide- 

 grænse synes paa Vestlandets fjelde at ligge omtrent ved 600 m. 

 (oftest under, sjelden over). 



I Europa findes arten foruden i Norge kun paa de brittiske 

 øer (Storbrittanien og Irland). Merkværdig nok synes den høide, 

 hvori den forekommer i Skotland, at være den samme som i Norge. 

 Den angives saaledes i Moidart, West Inverness (i Skotlands syd- 

 vestlige del) at forekomme i en høide af 1200 — 1800 ft. (ifølge 

 Peaeson). Lignende bestemte høideangivelser fra andre brittiske 

 lokaliteter kj ender jeg desværre ikke. Dog synes den i det syd- 

 vestlige Irland — hvor den er meget sjelden — at forekomme be- 

 tydelig høiere (nær toppen af Mount Brandon, der er 1100 m. høit). 

 Udenfor Europa er arten kun kjendt fra Sandwichsøerne og Ost- 

 indiens fjelde, hvor den forekommer høit tilveirs. 



2. Jungermania (Anastrophyllum) Doniana Hook. 



Denne imponerende Jungermania-art liker sig bedst paa lig- 

 nende steder som den foregaaende art. Den er overhovedet i Norge 

 kun funden sammen med denne, men er adskillig sjeldnere. 



Det sydligste bekj endte voksested hos os er Melkhaugfjeld i 

 Husnes paa sydsiden af Hardangerfjorden (Kaalaas 1889, „omtr. 

 500 meter"). Sidste sommer (1901) fandt jeg den i nærheden i 

 kolossale tuer i Egedalen vest for Uskedal, hvor den vokste paa 

 fugtige, lidet steile, græsklædte bergskraaninger i en høide af 400 



