1901] Lidt om udbredelsen af nogie af vore sjeldneste vestl. levermoser. 13 



lignende steder under Mulefjeld i Gulen i Bremanger, tildels over 

 moser, 30 meter over havet. Dette blir dens nordgrænse hos os. 



Udenfor Norge er arten i Europa kun kjendt fra Storbrittanien 

 og Irland, hvor den ikke er sjelden. I Synopsis Hepaticarum op- 

 gives den ogsaa for Aucklandsøerne, Schweiz og Irland, hvilke an- 

 givelser ifl. Jack 1 ) er urigtige. 



Anm. Paa de omtalte bratte fjeldvægge i Indredalen ved Helle 

 fandt jeg ogsaa Frullania Jackii Gottsche, der hos os forøvrig kun 

 er funden nogle faa steder i Thelemarken, først af M. N. Blytt i 

 Vestfjorddalen, saa af Kaalaas her og ved Dalen i Lardal. I 

 Indredalen fandtes den meget sparsomt, sammen med Frullania 

 tamarisci. 



8. Lejeunea (Harpalejeunea) ovata (Hook.) Tatl. 



Denne lille mos oversees ogsaa let. Den er hidtil kun kjendt 

 fra faa steder. 



Det sydligste voksested hos os er Duvoldstrand ved Listeid 

 mellem Farsund og Flekkefjord, temmelig rigelig over andre moser 

 nær havstranden, c. fr. (Kaalaas). 



Nordenfor er den funden i Indredalen indenfor Helle i Ryfylke, 

 150 meter o. h. (se under foreg. art, forfatteren 1901), i den store 

 kløft paa nordsiden af Uburfjeld, 150 meter o. h., Dyvik paa Stordø 

 (Kaalaas) samt i Vikene i Ølve paa nordsiden af Hardangerfjor- 

 dens ytre del (forfatteren 1901). Den fandtes her mangesteds, saa- 

 vel ude under Ølveklubben som længere inde og op imod Haaviks- 

 vandet, i rigelig mængde paa skiferklipper og over andre moser 

 (især Frullania tamarisci). 



Det nordligste bekj endte voksested er Alden i Søndfjord, spar- 

 samt over Badula aquilegia (se under denne art). 



Denne art, som sjelden forekommer med frugt og perianthium, 

 findes foruden i Norge paa de brittiske øer, baade i Storbrittanien 

 og i Irland, men er ogsaa her sjelden. Den er ifølge Peaeson for- 

 øvrig kun funden i Portugal. 



9. Lejeunea (JEulejeuneå) patens Likdb. 



Denne art forveksles let med den foregaaende art og med 

 Lejeunea serpyllifolia (Dicks.) Lib. Den synes at være meget sjelden, 



*) S. B. Jack: Die europæischen Eadula- Arten. Flora 1882. 



