1901] Jordskjælv i Norge i 1901. 13 



Jordrystelse i Kristiania 4de november kl. 2.05 f. 

 m. I „ Aftenposten" for 5te november læses: 



En i den vestlige bydel her i Kristiania boende abonnent med- 

 deler os, at han natten mellem 3die og 4de november kl. 2.5 

 merkede en eiendommelig rystelse. Den ytrede sig som et hult, 

 nogle sekunder varende drøn, der efterfulgtes af en svag, momen- 

 tan dirren af huset. 



Den gik fra sydvest til nordost. 



Vor hjemmelsmand bor ikke i nærheden af de om natten ofte 

 saa altfor letsindig farende ekstratog paa sporveien. 



Rystelsen gjentog sig et par minuter senere, dog noget svagere. 



Det vil være af interesse at erfare, om andre har gjort lig- 

 nende iagttagelser. 



Jordrystelse paa Stord og vestenforliggende smaa- 

 øer 4de november kl. ca. 1274 middag. Meddelelserne om denne 

 vistnok i det hele tåget svage rystelse er givet af hr. amtsskole- 

 lærer Peter Lillebø, der velvilligst har indsamlet de oplysninger 

 han har kunnet faa tag i. Hr. Lillebø skriver: 



Fisker og gaardbruger Hans Krlstofersen Furuholm, Brande- 

 sund, fortalte følgende : Igaar (altsaa mandag 4de november) kl. ca. 

 1274 middag merkedes et jordskjælv paa 4 — 5 minuters varighed. 

 Det var saa tydeligt, at baaden, hvori han sad og fisked, „skjalv" 

 (rysted). Det begyndte som en svag dur i retningen ost sydost for 

 Brandesund, og hørtes det derfra, som kom lyden fra et sted østen- 

 for Stordøfj eldet. Lyden øged paa, til ca. 2 / 3 af tiden for jord- 

 skjælvet var gaaet (altsaa antagelig op imod 3 minuter), og gik da 

 over til et slags smeld eller knald, fortsatte derefter som en sva- 

 gere dur, derpaa atter et smeld, saa igjen en svagere dur og saa 

 endelig et tredie smeld, hvorefter det endte som en svagt hendø- 

 ende dur. Paa det høieste (sterkeste) vårede duren 1 a 172 minut. 

 Han saa efter, om der skulde være tordenskyer i øst ; men det var 

 der ikke. 



Efter konference med min vertinde, Marie Steen, kan jeg 

 meddele: Hun kom fra laden ned til vaaningshuset og hørte der- 

 under en lyd, der havde nogen lighed med lyden af en dryftema- 

 skine (maskine til kornrensning) ; men lyden var adskillig sterkere, 

 end den vanlig pleier høres fra dryftemaskiner. Den varte noksaa 

 længe, for hun stansed en kort stund og hørte efter; men det var 

 en jevnt durrende lyd, og noget smeld hørte hun ikke. 



Datteren i det hus, hvor hr. Lillebø boede, hørte ogsaa denne 



